24.3.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 97/81
kaksinkertainen verrattuna CdI:n ja myöhemmin SNS:n raportoimaan keskimääräiseen vuotuiseen sijoitettuun pääomaan (ks. alaviite 135) ja että tuottoaste on korkeampi kuin CIPE:n toimintaohjeessa määritetty 6,5 prosentin riskipreemio mutta pienempi kuin CIPE:n menetelmän kattavasta soveltamisesta aiheutuva tuotto­ aste (eli 8,87 %, ks. johdanto-osan 218 kappale).
Jos 6,5 prosentin tuottoastetta olisi sovellettu, pääoman tuotto olisi ollut 5 miljoonaa euroa.
Komissio toteaa näin ollen, että Siremarille maksettiin liiallisia korvauksia noin 0,9 miljoonaa euroa vuodelta 2010. — Neljänneksi sen jälkeen, kun Siremar asetettiin erityishallintomenettelyyn (tässä tapauksessa likvidaatiomenet­ telyyn) syyskuussa 2010, tilinpäätöksiä ei laadittu vuosilta 2010, 2011 ja 2012.
Sama koskee vuosien 2011 ja 2012 reittikohtaista kirjanpitoa.
Sitä vastoin erityishallinto laati ja toimitti sovellettavan lainsäädännön mu­ kaisesti neljännesvuosittaisia raportteja sitä valvoville kansallisille viranomaisille eli taloudellisen kehityksen ministeriölle.
Näistä raporteista käy ilmi, että syyskuun 2010 ja kesäkuun 2012 välisen ajan kokonaislii­ kevoitto oli negatiivinen ja tappiota kertyi 0,7 miljoonaa euroa.
Syyskuuhun 2012 mennessä eli sen jälkeen, kun liiketoimintayksikkö oli luovutettu CdI:lle, näiden toiminnasta aiheutuvien tappioiden määrä oli kasvanut 4,8 miljoonaan euroon.
Näin ollen Siremarille aiheutui tappioita julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamisesta sinä aikana, kun Siremar-liiketoimintayksikön myyntimenettely oli kesken.
Vaikka komissio pitää valitettavana, että vuodelta 2011 ja vuoden 2012 ensimmäiseltä puoliskolta ei laadittu reittikohtaista kirjanpitoa, Italia on vahvistanut, ettei Siremar harjoittanut sopimuksen jatkokaudella mitään palveluja, jotka eivät kuuluneet sen julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamiseen.
Koska syyskuun 2010 ja syyskuun 2012 välisen ajanjakson taloudelliset tulokset olivat kokonaisuudessaan negatiivisia, kyseiset asiakirjat viittaavat vahvasti siihen, ettei Siremarille maksettu liiallisia korvauksia sen erityishallintomenettelyyn asettamisen jälkeiseltä ajalta ja että sen vuonna 2010 saama määrältään vähäinen liiallinen korvaus menetettiin seuraavina vuosina.
(477) Kun otetaan huomioon nämä tekijät, Siremar-liiketoimintayksikön yksityistämisen hyvin erityiset olosuhteet sekä
Italian viranomaisten toimittamat tiedot, komissio toteaa, että sen havaitsema vuotta 2010 koskeva määrältään vähäinen liiallinen korvaus käytettiin seuraavien vuosien tappioiden kattamiseen.
Näin ollen komissio toteaa, ettei Siremarille maksettu liiallisia korvauksia 1 päivän tammikuuta 2010 ja 30 päivän heinäkuuta 2012 väliselle ajalle kokonaisuutena arvioituna.
Koska komissio ilmaisi vuoden 2011 päätöksessä epäilyjä mahdollisista Siremarille maksetuista liiallisista korvauksista vain kyseisen ajanjakson osalta, komissio katsoo, että sen tätä asiaa koskevat epäilyt ovat poistuneet.
(478) Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 49 kohdan mukaan
jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myön­ nettävä korvaus johda siihen, että yritykset saavat liiallisia korvauksia (sellaisina kuin ne on määritelty kyseisten puitteiden 47 kohdassa).
Jäsenvaltioiden on esitettävä tästä todisteet komission pyynnöstä.
Lisäksi niiden on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia tai huolehdittava siitä, että tarkastuksia tehdään toimeksiannon keston päätyttyä ja joka tapauksessa enintään kolmen vuoden välein.
Komissio toteaa tässä yhteydessä, että Italian viranomaiset ovat toimittaneet tarvittavat todisteet (ks. johdanto-osan 469 ja 470 kappale).
Siremar on toimittanut vuosina 2009 ja 2010 reittikohtaisen kirjanpidon valvovalle ministeriölle, joka on näin voinut tarkistaa korvauksen määrän.
Syyskuun 17 päivästä 2010 eteenpäin Italian valtion nimittämän erityishallintojohtajan läsnäolo auttoi osaltaan estämään liiallisia korvauksia.
Erityishallintojohtajan toimintaan sovelletaan kansallisen lainsäädännön tarkkoja sääntöjä sekä siviili- ja rikosoikeudellista vastuuta.
Lisäksi komissio muistuttaa, että korvaus maksetaan erissä, että korvauksen loppumaksu lasketaan kyseisen vuoden toteutuneiden kustannusten ja tulojen perusteella ja että ministeriöiden välisen komitean päätöksestä kaikki 25 päivän marraskuuta 2010 jälkeen maksetut liialliset korvaukset vähennetään tulevista tukien ennakkomaksuista (ks. johdanto-osan 43 kappale).
Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että vaikka Siremarille maksettiin liiallisia korvauksia vuonna 2010, liialliset korvaukset kuitenkin kulutettiin seuraavina vuosina, koska erityishallintomenettelyyn asetettu Siremar tuotti tappiota (ks. johdanto-osan 476 kappale).
Näin ollen liiallisia korvauksia ei myönnetty 1 päivän tammikuuta 2010 ja 30 päivän heinäkuuta 2012 väliselle ajalle kokonaisuutena arvioituna.
Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että edellä kuvattuja toi­ menpiteitä voidaan pitää riittävinä liiallisen korvauksen välttämiseksi ja havaitsemiseksi, kun otetaan huomioon erityishallinnon toteuttaman yksityistämisen hyvin erityiset olosuhteet, joissa varmistettiin julkisten palvelujen jatkuvuus.
(479) Edellä kuvailtujen seikkojen perusteella (ks. johdanto-osan 472–478 kappale) komissio toteaa, että yleisiin talou­
dellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 2.8 jakson (Korvauksen määrä) sovel­ lettavat vaatimukset on täytetty.
8.3.1.7 K i i n n i t y s p a i k k a a k o s k e v a e t u o i k e u s
(480) Asetuksen 135/2009 19 b §:n 21 momentissa säädetään selvästi, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on
tarpeen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi saarten kanssa ja ottaen huomioon entisen Tirrenia-konsernin yri­ tyksille, myös Siremarille, asetetut julkisen palvelun velvoitteet.
Jos nimittäin julkisen palvelun velvoitteita hoita­ ville yrityksille ei olisi myönnetty kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta, ne saattaisivat (joskus) joutua odotta­ maan laituriinkiinnittymisvuoroaan ja olisivat tämän takia myöhässä, mikä hankaloittaisi luotettavien ja kätevien yhteyksien varmistamista kansalaisille.
Siremarin tapauksessa säännöllinen aikataulu on välttämätön,