24.3.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
L 97/19
2.3.3.7.
D e n f ø r s t e E c o r y s - r a p p o r t o g d e n a n d e n E c o r y s - r a p p o r t (117) Under undersøgelsen gav Kommissionen Ecorys til opgave at fastsætte markedsværdien af forretningsdelen Sire­
mar.
Konsulenten blev anmodet om i) at fastsætte forretningsdelen Siremars markedsværdi sammenknyttet med den nye aftale, ii) at fastsætte forretningsdelens markedsværdi uden tilknyttede betingelser og iii) at fastslå, hvorvidt betingelsen om medarbejderantal påvirkede salgsprisen negativt.
(118) For at bestemme værdien af forretningsdelen Siremar sammenknyttet med den nye aftale blev de primære
metoder, der også blev anvendt af Banca Profilo, anvendt i den første Ecorys-rapport.
Ecorys anvendte navnlig discounted cash flow-metoden og metoden baseret på økonomisk merværdi.
(119) For det første konkluderede Ecorys, at forretningsdelen Siremar ville være blevet solgt til likvidationsværdien (51),
dvs. – 0,3 mio.
EUR, hvis forretningsdelen var blevet solgt uden tilknyttede betingelser, og navnlig uden den nye aftale om driften af den offentlige tjeneste.
Ecorys bemærkede, at denne likvidationsværdi er negativ, og anførte, at umiddelbar likvidation (dvs. salg af flåden) derfor ikke var et levedygtigt alternativ for en markedsøkonomisk investor.
Ecorys baserede denne konklusion på den antagelse, at forretningsdelen Siremar ikke kunne fortsætte en rentabel drift uden kompensation for offentlig tjeneste.
Ecorys beskrev de offentlig tjeneste-ruter, der blev drevet af både Tirrenia og Siremar, som »meget tabsgivende aktiviteter kendetegnet ved lave passagertal og total afhængighed af finansiering fra aftalerne«.
Ecorys fandt videre, at »muligheden for at ændre tjenesternes kvalitet og øget fleksibilitet til at fastsætte billetpriserne ikke er tilstrækkeligt til at gøre disse ruter økonomisk levedygtige ud fra et forretningsmæssigt syns­ punkt«.
(120) For det andet antog Ecorys ved vurderingen af forretningsdelen Siremar sammenknyttet med den nye aftale, at
den nye aftale ikke ville blive forlænget ved udløbsdatoen, og at Siremar derfor ville blive afviklet (52).
På dette grundlag fastslog Ecorys, at markedsværdien for forretningsdelen Siremar som minimum beløb sig til 57 mio.
EUR (dvs.
5 % højere end Banca Profilos værdiansættelse).
(121) For det tredje sammenlignede Ecorys personaleressourcerne i forretningsdelene Tirrenia og Siremar med ressour­
cerne i en række sammenlignelige færgerederier og konkluderede, at Siremars personaleantal og -omkostnings­ struktur »ikke adskiller sig fra disse sammenlignelige rederier med hensyn til lønomkostningernes andel af de samlede indtægter (53) og forholdet mellem lønomkostninger og personale« (54).
På dette grundlag konkluderede Ecorys, at der ikke er nogen elementer, der viser, at personalesituationen har haft en væsentlig indvirkning på forretningsdelen Siremars værdi.
(122) Som nævnt i betragtning 99 bestilte Italien også den anden Ecorys-rapport, inden salget til SNS blev afsluttet, for
at undersøge, om det nye tilbud fra SNS afspejlede forretningsdelens markedsværdi efter tildeling af kontrakten om offentlige tjenesteydelser pr.
31. august 2015.
I denne anden Ecorys-rapport, som blev offentliggjort den 28. oktober 2015, blev discounted cash flow-metoden anvendt som det primære vurderingsværktøj, og den indre værdis metode blev anvendt til at tjekke resultaternes soliditet.
Ecorys nye vurdering var på 34,4 mio.
EUR med discounted cash flow-metoden ud fra den antagelse, at den nye aftale ville være i kraft frem til den 31. juli 2024.
Hvis den nye aftale blev forlænget til den 31. juli 2026, ville den anslåede værdi af forretningsdelen Siremar ligge på 35,7 mio. EUR.
Med den indre værdis værdiansættelsesmetode blev værdien anslået til 39,9 mio.
EUR.
(123) Endelig blev denne rapport suppleret med en sammenligning af de to forretningsplaner, som SNS havde udarbej­
det, nemlig den første, som dækkede perioden 2011-2022 og blev udfærdiget i maj 2011, og den anden, som dækkede perioden 2016-2027 og blev udfærdiget i februar 2016.
Ecorys konkluderede, at de to planer ikke var identiske i deres antagelser og ikke havde samme detaljeringsgrad (f.eks. indeholdt den anden forretningsplan ikke en liste over ruter og hyppigheder).
De væsentligste forskelle mellem planerne var navnlig: antagelserne vedrørende flådens anvendelse, afskrivninger og personaleomkostninger og anvendelsen af tidligere data fra CdI, som ikke havde været til rådighed i den første forretningsplan.
Ecorys udarbejdede desuden en sammen­ fattende vurdering, som over for de italienske myndigheder bekræftede den interne logiske konsekvens i SNS' anden forretningsplan for perioden 2016-2027.
(51) Ecorys beregnede denne værdi som forskellen mellem omkostningerne til afskedigelse af alle ansatte og den justerede nettoværdi af forretningsdelen Siremars aktiver.
Denne analyse udmøntede sig i, at likvidationsværdien af Siremars aktiver blev vurderet til – 0,3 mio. EUR.
Fratrædelsesomkostningerne, som beløb sig til 36,6 mio.
EUR, blev mere end opvejet af de justerede nettoaktivers markedsværdi.
(52) Ecorys bemærkede, at uvisheden og manglen på pålidelige oplysninger om betingelserne omkring en fremtidig fornyelse betød, at det var rimeligt at vurdere forretningsdelen Siremars værdi, uanset en eventuel fremtidig udvidelse af ordningen for offentlig tjeneste, også selv om en sådan forlængelse ikke kunne udelukkes.
(53) Ifølge Ecorys viser dette forhold, om lønomkostningerne har en betydelig indvirkning på forretningsdelen Siremars budget sammenlignet med lignende virksomheder.
(54) Ifølge Ecorys viser dette forhold, om forretningsdelen Siremars lønomkostninger er uforholdsmæssige sammenlignet med lignende virksomheder.