24.3.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
L 97/81
rok 2010 odpovídá více než dvojnásobku průměrného ročně investovaného kapitálu oznámeného společ­ nostmi CdI a následně SNS (viz poznámka pod čarou č. 136) a že sazba je vyšší než riziková přirážka kapitálu ve výši 6,5 % stanovená rozhodnutím výboru CIPE, avšak nižší než sazba vyplývající z úplného uplatnění metodiky výboru CIPE (tj. 8,87 %, viz 218.
bod odůvodnění).
Pokud by byla použita sazba ve výši 6,5 %, vedlo by to k návratnosti kapitálu pouze ve výši 5 milionů EUR.
Komise proto konstatuje, že společnost Siremar obdržela v roce 2010 nadměrnou vyrovnávací platbu ve výši přibližně 0,9 milionu EUR, — začtvrté poté, co společnost Siremar v září 2010 vstoupila do mimořádné správy (v daném případě se jednalo o likvidační řízení), nebyly sestaveny rozvahy za roky 2010, 2011 a 2012.
Totéž platí pro oddělené účetnictví pro jednotlivé trasy za roky 2011 a 2012.
Mimořádná správa na druhé straně v souladu s platnými právními předpisy vypracovala a předložila čtvrtletní zprávy vnitrostátním orgánům dohledu, tj.
Ministerstvu hospodář­ ského rozvoje.
Z těchto zpráv vyplývá, že celkové provozní výsledky v období od září 2010 do června 2012 byly záporné, se ztrátou ve výši 0,7 milionu EUR.
V září 2012, tj. po převodu části podniku na společnost CdI, se tyto provozní ztráty zvýšily na 4,8 milionu EUR.
Společnost Siremar tak byla ztrátová, zatímco nadále plnila závazky veřejné služby a probíhal prodej části podniku Siremar.
Ačkoli Komise vyjadřuje politování nad tím, že v roce 2011 a v první polovině roku 2012 nebylo účetnictví vedeno odděleně pro každou trasu, Itálie potvrdila, že v období prodloužení společnost Siremar neprovozovala žádnou službu mimo své závazky veřejné služby.
Vzhledem k tomu, že celkové finanční výsledky za období od září 2010 do září 2012 byly záporné, z těchto dokumentů jasně vyplývá, že společnost Siremar neobdržela v období následujícím po jejím vstupu do mimořádné správy žádnou nadměrnou vyrovnávací platbu a že omezená nadměrná vyrovnávací platba obdržená v roce 2010 byla rozložena do následujících let.
(477) V této souvislosti a s ohledem na velmi specifické okolnosti privatizace části podniku Siremar a na základě
informací poskytnutých italskými orgány Komise konstatuje, že omezená nadměrná vyrovnávací platba zjištěná za rok 2010 byla vyrovnána ztrátami vykázanými v následujícím období.
Komise proto dospěla k závěru, že celkově společnost Siremar neobdržela v období od 1. ledna 2010 do 30. července 2012 žádnou nadměrnou vyrovnávací platbu.
Vzhledem k tomu, že Komise ve svém rozhodnutí z roku 2011 vyjádřila pochybnosti ohledně údajné nadměrné vyrovnávací platby poskytnuté společnosti Siremar pouze za toto období, Komise se domnívá, že její pochybnosti v tomto ohledu byly rozptýleny.
(478) V odstavci 49 rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2011 se členským státům ukládá
povinnost zajistit, aby vyrovnávací platba udělená za poskytování služby obecného hospodářského zájmu nevedla k tomu, že podniky dostávají nadměrnou vyrovnávací platbu (jak je definována v odstavci 47 zmíněného rámce).
Členské státy musí být ve skutečnosti schopny na žádost Komise tuto skutečnost doložit.
Musí rovněž provádět pravidelné kontroly nebo zajistit provádění takových kontrol na konci doby pověření a v každém případě v inter­ valech nepřesahujících tři roky.
V tomto ohledu Komise uvádí, že italské orgány předložily požadované důkazy, jak je popsáno výše (viz 469. a 470. bod odůvodnění).
V letech 2009 a 2010 předložila společnost Siremar ministerstvu vykonávajícímu dohled účetnictví pro každou trasu, aby mohlo ministerstvo přezkoumat výši vyrovnávací platby.
Od 17. září 2010 poskytla přítomnost mimořádného komisaře jmenovaného italským státem v souladu s pravidly podrobně stanovenými vnitrostátními právními předpisy a podléhajícího občanskoprávní a trestněprávní odpovědnosti další záruku proti nadměrné vyrovnávací platbě.
Komise rovněž připomíná, že vyrovnávací platba je vyplácena ve splátkách, že konečná platba se provádí na základě skutečných nákladů a příjmů za daný rok a že po 25. listopadu 2010 se na základě rozhodnutí meziresortní konference odečtou případné částky nadměrné vyrovnávací platby od budoucích zálohových plateb dotací (viz 43. bod odůvodnění).
Ačkoli společnost Siremar obdržela v roce 2010 nadměrnou vyrovnávací platbu, Komise v této souvislosti podo­ týká, že tato nadměrná vyrovnávací platba byla v následujících letech spotřebována, jelikož společnost Siremar v mimořádné správě byla ztrátová (viz 476.
bod odůvodnění).
Za období od 1. ledna 2010 do 30. července 2012 proto celkově nebyla poskytnuta žádná nadměrná vyrovnávací platba.
V této souvislosti dospěla Komise k závěru, že s ohledem na velmi specifické okolnosti privatizace, kterou provedla mimořádná správa zajišťující kontinuitu veřejných služeb, lze výše popsaná opatření považovat za dostatečná k tomu, aby zabránila jakýmkoli případům nadměrné vyrovnávací platby a identifikovala je.
(479) Na základě výše uvedených skutečností (viz 472. až 478. bod odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že platné
podmínky oddílu 2.8 rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2011 (výše vyrovnávací platby) jsou splněny.
8.3.1.7.
P ř e d n o s t v p ř í s t a v u
(480) V čl.
19-ter odst.
21 zákona č. 135/2009 je jednoznačně stanoveno, že přednost v přístavu je nezbytná k zajištění
územní kontinuity s ostrovy a vzhledem k závazkům veřejné služby uloženým společnostem bývalé skupiny Tirrenia (včetně společnosti Siremar).
Pokud by společnosti pověřené závazky veřejné služby neměly v přístavu přednost, je možné, že by někdy musely před dokováním čekat, než na ně přijde řada, což by způsobilo zpoždění, která by mařila účel spočívající v zajištění spolehlivého a pohodlného spojení pro občany.
V případě společnosti Siremar je pravidelný jízdní řád skutečně nezbytný k uspokojení potřeb obyvatel menších ostrovů v oblasti mobility a k přispění k hospodářskému rozvoji dotyčných ostrovů.
Vzhledem k tomu, že na společnost