18.3.2022
SV
Europeiska unionens officiella tidning
L 90/159
(298) För det andra skulle en förstärkning av gasnätet och sammanlänkningarna inte heller vara ett trovärdigt alternativ på grund av de höga kostnaderna kopplade till sådana åtgärder i förhållande till användningen av befintliga lagringsan­ läggningar.
En sådan investering skulle under alla omständigheter inte avhjälpa en eventuell brist på naturgas i händelse av en köldknäpp och det skulle inte vara en lösning på medellång sikt.
(299) På samma sätt framgår det av de uppgifter som Frankrike har lämnat att en ökad användning av LNG inte framstår som ett trovärdigt alternativ för att trygga försörjningen.
De befintliga terminalerna för kondensering drivs nära sin maximala kapacitet i syfte att täcka den betydande investeringskostnaden.
Dessutom är nästan alla LNG-laster föremål för långsiktiga kontrakt på grund av kapitalintensiteten hos dessa projekt och säljs därmed redan före produktion.
Dessutom visar den lägre kostnaden för lagring av naturgas i gasform på den svaga utvecklingen när det gäller lagring av LNG globalt sett.
De LNG-mängder som finns tillgängliga på kort sikt är därför begränsade.
(300) För det tredje har Frankrike förklarat att ett system av ren administrativ art varigenom påföljder åläggs de leverantörer som inte lyckas leverera naturgas till slutkunderna inte heller kan anses vara ett tillfredsställande alternativ.
Ett sådant system leder till problem när det gäller genomförbarheten, eftersom balanseringen av de europeiska gasmarknaderna sker dagligen.
De belastningsfrånkopplingar som de systemansvariga kan använda sig av om trycket i nätet minskar till en kritisk nivå leder till efterföljande utbyten av naturgas som gör det ytterst svårt att fastställa vilken leverantör som ursprungligen brast i leveransen.
På samma sätt är de frånkopplade konsumenterna inte nödvändigtvis kunder till den leverantör som har brustit.
I detta sammanhang hävdar Frankrike att förhandsåtgärder är att föredra framför påföljder i efterhand.
(301) För det fjärde gäller detsamma i fråga om belastningsfrånkopplingar och systemet för avbrytbarhet.
Enligt de franska myndigheterna är belastningsfrånkoppling en sista utväg i händelse av en försörjningskris och inte en flexibilitets­ mekanism vars effektivitet beror på huruvida konsumenten följer den systemansvariges order om belastningsfrån­ koppling, givet att automatisk belastningsfrånkoppling på distans inte är möjlig.
Regleringsmekanismen för nödvändiga lagringsanläggningar syftar i stället till att undvika försörjningskriser som kräver belastningsfrån­ kopplingar.
Systemet för avbrytbarhet, som bidrar till hanteringen av allvarliga risker med låg sannolikhet, såsom köldknäppar, höll fortfarande på att definieras vid tidpunkten för reformen och beaktades i samband med bedömningen av efterfrågan på naturgas.
Vidare skulle systemet för avbrytbarhet inte vara lämpligt för att hantera de risker för överbelastning som är mindre allvarliga men som kännetecknas av en högre sannolikhet.
(302) Mot denna bakgrund anser kommissionen att regleringsmekanismen är ett lämpligt instrument för att underlätta utvecklingen av verksamheten för lagring av naturgas samt för att trygga försörjningen.
c) Stödordningens proportionalitet (303) Stöd anses vara proportionerligt när det inte överstiger vad som är absolut nödvändigt i syfte att begränsa effekterna på den inre marknaden.
(304) I detta fall erhåller lagringsoperatörerna en garanterad inkomst inom ramen för regleringsmekanismen.
Bedömningen av regleringsmekanismens proportionalitet förutsätter att en bedömning görs av proportionaliteten hos den metod som har tillämpats för att beräkna lagringsoperatörernas godkända inkomster och som beskrivs i skälen 59–81.
(305) I sitt beslut att inleda ett förfarande uttryckte kommissionen tvivel i fråga om CRE:s oberoende ekonomiska värdering av marknadsvärdet av de reglerade bastillgångarna vid tidpunkten för genomförandet av regleringsme­ kanismen.
Detta skulle enligt kommissionen ha kunnat ifrågasätta stödordningens proportionalitet.
(306) Även om denna värdering i huvudsak har sin utgångspunkt i tillgångarnas bokförda bruttovärde och avskrivningar har Frankrike och stödmottagarna kunnat visa att CRE gjorde en grundlig omvärdering av det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna den 31 december 2016.
CRE kontrollerade att de avskrivningstider som operatörerna begärde överensstämde med de tider som hade angetts i tidigare års räkenskaper och med standarduppgifter från branschen i andra länder.
CRE ifrågasatte särskilt avskrivningstiden för kuddgas.
Såsom anges i skäl 73 avvisade CRE begäran om att fastställa avskrivningstiden till 250 år och fastställde avskrivningstiden för kuddgas till 75 år.
I samband med analysen fick CRE också hjälp av externa ekonomiska rådgivare för att fastställa det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna.
Kommissionen noterar att CRE efter dessa analyser fastställde det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna för de tre operatörerna till 4,8 miljarder euro, vilket motsvarade en minskning med 13 % i förhållande till det värde som operatörerna hade begärt (se tabell 4 i skäl 77).