18.3.2022
SL
Uradni list Evropske unije
L 90/159
(298) Drugič, okrepitev plinskega omrežja in povezovalnih daljnovodov prav tako ne bi bila verodostojna alternativa zaradi precejšnega stroška teh ukrepov v primerjavi z uporabo obstoječe infrastrukture za skladiščenje.
Vsekakor ta vrsta naložbe ne bi rešila morebitnih primanjkljajev zemeljskega plina v primeru koničnega obdobja z nizkimi temperaturami in ne bi bila srednjeročno na voljo.
(299) Iz informacij, ki jih je predložila Francija, prav tako izhaja, da se okrepitev uporabe UZP ne zdi ni verodostojna alternativa za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe.
Obstoječi terminali za utekočinjanje namreč delujejo na ravni, ki je blizu njihove polne zmogljivosti, da se pokrijejo precejšni stroški naložbe.
Poleg tega so skoraj vsi tovori UZP predmet dolgoročnih pogodb zaradi kapitalske intenzivnosti teh projektov in so torej že prodani, preden so proizvedeni.
Poleg tega je manjši strošek skladiščenja zemeljskega plina v plinasti obliki pojasnjen s počasnim razvojem skladiščenja UZP na svetovni ravni.
Tako so količine UZP, ki so hitro na voljo, majhne.
(300) Tretjič, Francija je pojasnila, da povsem upravnega sistema sankcij, naloženih dobaviteljem, če ne dobavijo zemeljskega plina končnim odjemalcem, prav tako ne bi bilo mogoče šteti za zadovoljiv nadomestni ukrep.
Tak sistem bi bilo namreč težko izvajati, ker se uravnoteženje evropskih trgov plina izvaja vsakodnevno.
Ukrepi zmanjšanja obremenitve, ki jih v primeru kritičnega znižanja pritiska v omrežju uvede upravljavec omrežja, bi povzročili zaporedne izmenjave zemeljskega plina, zaradi katerih je izjemno težko opredeliti dobavitelja, ki prvotno ni dobavil plina.
Obremenjeni odjemalci enako niso nujno odjemalci dobavitelja, ki ni dobavil plina.
V teh okoliščinah Francija potrjuje, da so predhodni ukrepi sprejemljivejši od naknadnih sankcij.
(301) Četrtič, enako velja za zmanjšanje obremenitve ali ureditve o prekinljivosti.
Po mnenju francoskih organov je zmanjšanje obremenitve namreč zadnje sredstvo, ki se uporabi v primeru krize v oskrbi, in ne mehanizem prožnosti, katerega učinkovitost je odvisna od tega, ali odjemalec upošteva vrstni red zmanjšanja obremenitve, ki ga določi upravljavec omrežja, kadar ni mogoče izvesti samodejnega zmanjšanja obremenitve na daljavo.
Namen regulativnega mehanizma za bistveno infrastrukturo za skladiščenje pa je izogniti se krizam v oskrbi, ko bi bila potrebna uporaba zmanjšanja obremenitve.
Ureditve o prekinljivosti, ki se nanašajo na nevarnosti z velikim tveganjem in majhno verjetnostjo koničnega obdobja z nizkimi temperaturami, so se v času reforme še obravnavale in so se upoštevale pri oceni povpraševanja po zemeljskem plinu.
Vendar te ureditve ne bi bile primerne za obravnavanje nevarnosti prezasedenosti, za katero je značilno manjše tveganje, a večja verjetnost.
(302) Ob upoštevanju teh elementov Komisija meni, da je regulativni mehanizem ustrezen instrument za pospeševanje razvoja gospodarske dejavnosti skladiščenja zemeljskega plina in zagotavljanje zanesljivosti oskrbe.
(c) Sorazmernost sheme pomoči
(303) Pomoč se šteje za sorazmerno, kadar je njen znesek omejen na najmanjši možen, da se omejijo učinki na notranji trg.
(304) V obravnavani zadevi v okviru regulativnega mehanizma so upravljavci skladišč upravičeni do zagotovljenega prihodka.
Presoja sorazmernosti regulativnega mehanizma pomeni, da se presoja sorazmernost metode izračuna odobrenih prihodkov upravljavcev skladišč, opisane v uvodnih izjavah od 59 do 81.
(305) Komisija je v sklepu o začetku postopka izrazila dvome glede postopka neodvisne ekonomske ocene tržne vrednosti ROS, ki jo je izvedla komisija CRE ob začetku izvajanja regulativnega mehanizma.
To bi lahko po mnenju Komisije povzročilo dvom o sorazmernosti sheme pomoči.
(306) Čeprav to vrednotenje temelji pretežno na bruto knjigovodski vrednosti in amortizaciji sredstev, so Francija in upravičenci dokazali, da je komisija CRE 31. decembra 2016 izvedla temeljito ponovno oceno prvotnih ROS.
Komisija CRE je namreč preverila, ali je amortizacijska doba, ki so jo zahtevali upravljavci, ustrezala dobi iz njihovih preteklih obračunov in standardnim podatkom sektorja v drugih državah.
Izrazila je dvome zlasti o amortizacijski dobi varovalnega plina.
Kot je navedeno v uvodni izjavi 73, je komisija CRE zavrnila zahtevo upravljavcev, naj se upošteva amortizacijska doba 250 let, in je za varovalni plin določila amortizacijsko dobo 75 let.
Komisiji CRE so pri analizi pomagali zunanji gospodarski svetovalci, da bi določili prvotna ROS.
Komisija navaja, da je komisija CRE v analizah določila prvotna ROS za tri upravljavce na 4,8 milijarde EUR, kar je 13 % manj od ROS, ki so jih zahtevali upravljavci (glej preglednico 4 v uvodni izjavi 77).