18.3.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 90/159
(298) În al doilea rând, consolidarea rețelei de gaze și a interconexiunilor nu ar fi o alternativă credibilă, nici din cauza costului ridicat al acestor măsuri în comparație cu utilizarea infrastructurilor de stocare existente.
În orice caz, acest tip de investiții nu ar aborda eventualele deficite de gaze naturale în cazul unui vârf de frig și nu ar fi disponibile pe termen mediu.
(299) În mod similar, din informațiile furnizate de Franța reiese că intensificarea utilizării GNL nu pare a fi o alternativă credibilă la asigurarea securității aprovizionării.
Într-adevăr, terminalele de lichefiere existente funcționează la un nivel apropiat de capacitatea lor maximă pentru a-și recupera costurile de investiții semnificative.
În plus, aproape toate încărcăturile de GNL fac obiectul unor contracte pe termen lung din cauza intensității capitalului acestor proiecte și, prin urmare, sunt deja vândute înainte de producerea lor.
Pe de altă parte, costul mai scăzut al stocării gazelor naturale explică dezvoltarea redusă a stocării GNL la nivel mondial.
Astfel, cantitățile de GNL disponibile pe termen scurt sunt reduse.
(300) În al treilea rând, Franța a explicat că nici un sistem pur administrativ de sancțiuni aplicate furnizorilor pentru nefurnizarea de gaze naturale către consumatorii finali nu poate fi considerat o alternativă satisfăcătoare.
Întradevăr, un astfel de sistem prezintă o problemă de fezabilitate, deoarece echilibrarea piețelor europene de gaze naturale se realizează zilnic.
Măsurile de reducere a debitului puse în aplicare de operatorul de rețea în cazul unei scăderi critice a presiunii în rețea ar conduce la schimburi comerciale ulterioare de gaze naturale, ceea ce face extrem de dificilă identificarea furnizorului inițial care nu și-a îndeplinit obligațiile.
În mod similar, consumatorii pentru care s-a redus debitul nu sunt neapărat clienții furnizorului care nu și-a îndeplinit obligațiile.
În acest context, Franța susține că măsurile ex ante sunt preferabile sancțiunilor ex post.
(301) În al patrulea rând, același lucru este valabil și pentru reducerea debitului sau pentru dispozitivele de întrerupere.
Potrivit autorităților franceze, reducerea debitului este o măsură de ultimă instanță în cazul unei crize de aprovizionare, și nu un mecanism de flexibilitate, a cărui eficacitate depinde de respectarea de către consumator a ordinului de reducere a debitului dat de operatorul de rețea, întrucât nu este posibil să se efectueze reducerea debitului automată de la distanță.
Mecanismul de reglementare a infrastructurilor esențiale de stocare este conceput pentru a evita crizele de aprovizionare care necesită reducerea debitului.
Dispozitivele de întreruptibilitate, care abordează riscurile cu grad ridicat de risc și cele cu probabilitate redusă de tip vârf de frig, erau încă în curs de stabilire la momentul reformei și au fost luate în considerare pentru evaluarea cererii de gaze naturale.
Pe de altă parte, dispozitivele de întreruptibilitate nu ar fi adecvate pentru a aborda riscurile de blocaj caracterizate de un risc mai scăzut, dar cu o probabilitate mai mare.
(302) Având în vedere acești factori, Comisia consideră că mecanismul de reglementare este un instrument adecvat pentru a facilita dezvoltarea activității de stocare a gazelor naturale și pentru a asigura securitatea aprovizionării.
(c) Proporționalitatea schemei de ajutoare (303) Ajutorul este considerat proporțional în cazul în care valoarea sa este limitată la minimul necesar pentru a limita efectele asupra pieței interne.
(304) În speță, în cadrul mecanismului de reglementare, operatorii de stocare beneficiază de un venit garantat.
Pentru a evalua proporționalitatea mecanismului de reglementare, este necesar să se evalueze proporționalitatea metodei de calculare a venitului autorizat a operatorilor de stocare care este descrisă la considerentele 59-81.
(305) În decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la evaluarea economică independentă efectuată de CRE cu privire la valoarea de piață a BAR la momentul punerii în aplicare a mecanismului de reglementare.
Potrivit Comisiei, acest lucru ar fi putut pune sub semnul întrebării proporționalitatea schemei de ajutor.
(306) Deși această evaluare se bazează în principal pe valoarea contabilă brută și pe amortizarea activelor, Franța și beneficiarii au fost în măsură să demonstreze că CRE a efectuat o reevaluare aprofundată a BAR inițiale începând cu 31 decembrie 2016.
CRE a verificat dacă perioadele de amortizare solicitate de operatori corespundeau perioadelor indicate în conturile lor istorice și datelor standard privind sectorul, care puteau fi observate în alte țări.
În special, CRE a pus sub semnul întrebării perioada de amortizare a rezervei de gaze.
Astfel cum s-a menționat în considerentul 73, CRE a respins cererea pentru o perioadă de amortizare de 250 de ani și a utilizat o perioadă de amortizare pentru rezerva de gaze de 75 de ani.
În analiza sa, CRE a fost, de asemenea, asistată de consultanți economici externi pentru a determina BAR inițială.
Comisia subliniază că, în urma acestor analize, CRE a selectat o BAR inițială pentru cei trei operatori, în valoare de 4,8 miliarde de euro, ceea ce reprezintă o scădere de 13 % față de BAR solicitată de operatori (a se vedea tabelul 4 de la considerentul 77).