18.3.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
L 90/123
(7)
Ühelt poolt kasutatakse hoiustamist selleks, et tagada tasakaal süsteemis oleva maagaasi koguse ja tarbitava maagaasi koguse vahel näiteks tarnehäire või talvisest külmalainest tingitud tippnõudluse korral.
Teiselt poolt võimaldab hoiustamine koos torujuhtmete ja kompressoritega osutada ülekandesüsteemis tarneteenust, eriti ülekoormuse korral.
(8)
Hoidlakäitajad pakuvad maagaasitarnijatele jae- ja hulgimüügiturgudel ning ülekandesüsteemi halduritele hoiustamisvõimsust.
Maagaasitarnijate valmidus hoiustamisvõimsuse eest maksta on väga lähedal maagaasi müügihinna erinevusele suvel ja talvel (edaspidi „hinnavahe“).
Maagaasi tootmine on aasta jooksul suhteliselt stabiilne, samas kui maagaasi tarbimine on temperatuurist olenevalt väga erinev.
(9)
Prantsusmaal on neliteist hoidlat, millest üksteist on kasutuses, (2) ja kolm hoidlakäitajat: — täielikult ENGIE omandis olev tütarettevõtja Storengy omab ja käitab kahtteist rajatist, millest kolm on reservis ja üheksa töötavad.
Töötavate rajatiste kasulik maht on 102,1 TWh (st 74 % territooriumi koguvõimsusest); — Teréga (varem TIGF), mille omanikud on Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) ja Prédica (10 %), käitab töötavat rajatist, mille kasulik maht on 33,1 TWh (st 24 % territooriumi koguvõimsusest); — Storengyle (50 %), CNP-le (49 %) ja Géostockile (1 %) kuuluva Géométhane’i kasulik maht on 3,3 TWh (st 2 % territooriumi koguvõimsusest).
(10)
Alates 2009. aastast on maagaasihindade hooajalised muutused vähenenud.
Kuni 2011. aastani oli hinnavahe piisavalt suur, et motiveerida tarnijaid kasutama kõiki maagaasi hoiustamisvõimsusi.
Alates 2011. aastast muutus hinnavahe ettevõtjate pakutud hoiustamishinna katmiseks ebapiisavaks (hinnavahe 1,5–2 eurot/MWh hinna 6–7 eurot/MWh puhul).
Selle tulemusena ei olnud hoiustamisvõimsust alates 2010.–2011. aastast täielikult kasutusse võetud.
2014. ja 2015. aastal vähendati kolme rajatise kasutamist (edaspidi „reserv“), samal ajal kui kasutuses olevate hoidlate kasutusmäär oli 2017.–2018. aastal 63 %.
2.2.
Õiguslik ja reguleeriv taust
(11)
Varustuskindluse tagamiseks võttis Prantsusmaa 2014. aastal esimese sammuna vastu dekreedi, et suurendada maagaasitarnijate kohustusi maagaasivarude loomisel (3).
Seejärel leidis Prantsusmaa, et sellel süsteemil on mitu puudust, ja mõned maagaasitarnijad esitasid hagi 2014. aasta dekreedi õiguspärasuse vaidlustamiseks.
Seda silmas pidades otsustas Prantsusmaa kehtestada kohandatud meetme, mida käsitletakse käesolevas otsuses (edaspidi „kõnealune meede“).
(12)
Lisaks võib liikmesriik Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/73/EÜ (4) artikli 33 kohaselt reguleerida hoidlate taristut.
Maagaasi hoiustamine on samuti osa meetmetest, mida liikmesriigid võivad kehtestada, et tagada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EL) 2017/1938 (5) tulenevate kohustuste täitmine kõnealuses määruses sätestatud tingimustel, eelkõige kohustus tagada oma riigi tarbijatele varustuskindlus, tagades samal ajal maagaasi siseturu nõuetekohase ja jätkuva toimimise.
(2) Kui Lussagnet’ ja Izaute’i rajatisi käsitatakse eraldi, on kasutuses rajatisi kaksteist.
Need kuuluvad Terégale ja neil on teatavad ühised tehnilised seadmed.
Sel põhjusel käsitatakse neid mõnikord ühe taristuna (nt Prantsusmaa mitmeaastases energiaprogrammis PPE 2019–2028) ja mõnikord kahe eraldi taristuna (nt programmis PPE 2016–2023).
(3) 12. märtsi 2014. aasta dekreet nr 2014-328, millega muudetakse 21. augusti 2006. aasta dekreeti nr 2006-1034, mis käsitleb juurdepääsu maa-alustele maagaasihoidlatele.
(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94).
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2017. aasta määrus (EL) 2017/1938, mis käsitleb gaasivarustuskindluse tagamise meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 994/2010 (ELT L 280, 28.10.2017, lk 1).