18.3.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
L 90/123
(7)
Skladování na jedné straně slouží jako prostředek k zajištění rovnováhy mezi množstvím zemního plynu v soustavě a množstvím spotřebovaného zemního plynu, například v případě přerušení dodávek nebo v případě nejvyšší poptávky v důsledku vlny chladného počasí v zimě.
Na druhou stranu skladování spolu s plynovody a kompresory umožňuje dodávky plynu do přepravní soustavy, zejména v případě přetížení.
(8)
Provozovatelé skladovacích zařízení nabízejí skladovací kapacitu dodavatelům zemního plynu působícím na maloobchodních a velkoobchodních trzích a provozovatelům přepravních soustav.
Vůle dodavatelů zemního plynu platit za skladovací kapacitu se velmi blíží rozpětí prodejních cen zemního plynu mezi letním a zimním obdobím („spread“).
Těžba zemního plynu je v průběhu roku relativně stabilní, zatímco spotřeba zemního plynu se výrazně mění v závislosti na počasí.
(9)
Ve Francii je čtrnáct infrastruktur zásobníků, z nichž jedenáct je v provozu (2), a fungují zde tři provozovatelé skladovacích zařízení: — Storengy, 100 %dceřiná společnost ENGIE, vlastní a provozuje dvanáct zásobníků, z nichž tři jsou převedeny do rezervy a devět je v provozu.
Tyto zásobníky představují užitný objem 102,1 TWh (tj.
74 % celkové kapacity území), — Společnost Teréga (dříve TIGF), kterou vlastní společnosti Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) a Prédica (10 %), spravuje jeden zásobník s užitným objemem 33,1 TWh (tj. 24 % celkové kapacity území), — Společnost Géométhane, kterou vlastní společnosti Storengy (50 %), CNP (49 %) a Géostock (1 %), má v provozu jeden zásobník s užitným objemem 3,3 TWh (tj. 2 % celkové kapacity v oblasti).
(10)
Od roku 2009 se sezónní výkyvy cen zemního plynu zmenšily.
Do roku 2011 bylo cenové rozpětí dostatečně vysoké, aby to dodavatele motivovalo k nasmlouvání odběru veškeré skladovací kapacity zemního plynu.
Od roku 2011 přestalo cenové rozpětí pro pokrytí ceny skladování nabízené provozovateli dostačovat (rozpětí 1,5 až 2 EUR/MWh při ceně 6 až 7 EUR/MWh).
V důsledku toho nebyly skladovací kapacity od let 2010–2011 plně nasmlouvány, v letech 2014 a 2015 byly tři zásobníky uvedeny do omezeného provozu („převedeny do rezervy“), v letech 2017–2018 dosáhla míra nasmlouvání provozovaných infrastruktur zásobníků 63 %.
2.2.
Právní a regulační rámec
(11)
V zájmu zajištění bezpečnosti dodávek vydala Francie jako první krok v roce 2014 vyhlášku, která posílila povinnost dodavatelů zemního plynu vytvářet zásoby zemního plynu (3).
Francie následně došla k závěru, že tento systém má určité nedostatky, a někteří dodavatelé zemního plynu podali odvolání, v němž zákonnost vyhlášky z roku 2014 zpochybnili.
V návaznosti na tento vývoj se Francie rozhodla zavést upravené opatření, které je předmětem tohoto rozhodnutí (dále jen „předmětné opatření“).
(12)
Článek 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (4) ostatně stanoví, že členský stát může zavést regulaci infrastruktur zásobníků.
Skladování zemního plynu je rovněž jedním z opatření, která mohou členské státy zavést k zajištění plnění povinností vyplývajících z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1938 (5) za podmínek stanovených v uvedeném nařízení, zejména povinnosti zaručit bezpečnost dodávek pro vnitrostátní zákazníky a zároveň zajistit řádné a nepřetržité fungování vnitřního trhu se zemním plynem.
(2) Pokud se zásobníky v Lussagnet a Izaute posuzují odděleně, je v provozu dvanáct zásobníků.
Tyto zásobníky patří společnosti Teréga a sdílejí některá technická zařízení.
Z tohoto důvodu jsou někdy považovány za jednu infrastrukturu (např. ve víceletém energetickém plánu na obdoví 2019–2028) a někdy za dvě samostatné infrastruktury (např. ve víceletém energetickém plánu na období 2016–2023).
(3) Vyhláška č. 2014-328 ze dne 12. března 2014, kterou se mění vyhláška č. 2006-1034 ze dne 21. srpna 2006 o přístupu k podzemním zásobníkům zemního plynu.
(4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst.
L 211, 14.8.2009, s. 94).
(5) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1938 ze dne 25. října 2017 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení nařízení (EU) č. 994/2010 (Úř. věst.
L 280, 28.10.2017, s. 1).