18.3.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 90/123
(7)
Съхранението се използва от една страна като средство за гарантиране на баланса между количеството природен газ в мрежата и количеството на потребявания природен газ, например в случай на прекъсване на доставките или на върхово потребление поради студена вълна през зимата.
От друга страна съхранението позволява с помощта на газопроводите и компресорите да се осигури услугата за подаване по преносната мрежа, по-специално в случай на претоварване.
(8)
Операторите на съоръжения за съхранение предлагат капацитет за съхранение на доставчиците на природен газ, които присъстват на пазарите на дребно и на едро, както и на операторите на преносни мрежи.
Доколко доставчиците на природен газ са склонни да плащат за капацитет за съхранение зависи много от разликата в продажната цена на природния газ през лятото и през зимата (наричана по-нататък „спред“ — на английски език „spread“).
Нивото на производство на природен газ е относително стабилно през цялата година, докато потреблението му варира значително в зависимост от температурата.
(9)
Във Франция има четиринадесет съоръжения за съхранение на природен газ, единадесет от които са в експлоатация (2), и трима оператори на съоръжения за съхранение: — Storengy, което е 100 % дъщерно дружество на ENGIE, притежава и експлоатира дванадесет обекта, включително три оставени в резерв и девет в експлоатация.
Последните имат полезен обем 102,1 TWh (или 74 % от общия капацитет на територията на страната); — Teréga (преди това TIGF), което се притежава от Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) и Prédica (10 %), експлоатира действащ обект с полезен обем 33,1 TWh (или 24 % от общия капацитет на територията на страната); — Géométhane, притежавано от Storengy (50 %), CNP (49 %) и Géostock (1 %), има един действащ обект с полезен обем 3,3 TWh (или 2 % от общия капацитет на територията на страната);
(10)
От 2009 г. сезонните колебания в цената на природния газ намаляват.
До 2011 г. спредът е достатъчно голям, за да стимулира доставчиците да резервират целия капацитет за съхранение на природен газ.
След 2011 г. спредът става недостатъчен да покрие предлаганата от операторите цена за съхранение (спред 1,5—2 EUR/MWh при цена 6—7 EUR/MWh).
В резултат на това от 2010—2011 г. вече не се резервира целият капацитет за съхранение, през 2014 г. и 2015 г. три обекта са поставени в режим на намалена експлоатация („оставени в резерв“), докато през 2017 —2018 г. процентът на резервиране на действащите съоръженията за съхранение достига 63 %.
2.2.
Законодателен и регулаторен контекст (11)
За да гарантира сигурността на доставките, Франция най-напред е приела през 2014 г. наредба за засилване на задълженията на доставчиците на природен газ да създават запаси от природен газ (3).
Впоследствие Франция е счела, че тази система има редица слабости, а и някои доставчици на природен газ са предявили иск за оспорване на законосъобразността на наредбата от 2014 г.
Като следствие от това развитие Франция решава да въведе адаптирана мярка, която е предмет на настоящото решение (наричана по-нататък „разглежданата мярка“).
(12)
Освен това в член 33 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) се предвижда възможността държава членка да въведе регулиране на съоръженията за съхранение.
Съхранението на природен газ е също така и част от мерките, които държавите членки могат да прилагат за гарантиране на спазването на задълженията, произтичащи от Регламент (ЕС) 2017/1938 на Европейския парламент и на Съвета (5), при предвидените в него условия, а именно задължението за гарантиране на сигурността на доставките за националните клиенти, като същевременно се осигурява правилно и непрекъснато функциониране на вътрешния пазар на природен газ.
(2) Ако обектите в Lussagnet и Izaute се разглеждат отделно, обектите в експлоатация са дванадесет.
Тези обекти принадлежат на Teréga и имат някои общи технически инсталации.
Поради това понякога се разглеждат като едно-единствено съоръжение (например в Многогодишната програма за енергията (PPE) за периода 2019—1928 г.), а понякога като две отделни съоръжения (например в PPE за периода 2016—2023 г.).
(3) Наредба No°2014-328 от 12 март 2014 г. за изменение на Наредба No°2006-1034 от 21 август 2006 г. относно достъпа до подземни съоръжения за съхранение на природен газ.
(4) Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94).
(5) Регламент (ЕС) 2017/1938 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2017 г. относно мерките за гарантиране на сигурността на доставките на газ и за отмяна на Регламент (ЕС) No 994/2010 (ОВ L 280, 28.10.2017 г., стр. 1).