16.3.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 88/65
4.4.3 Tutkimuksen päätelmät
(329) Komissio totesi aluksi, että yksi kylmävalssattujen levyvalmisteiden vientiä harjoittava tuottaja osti nikkelimalmin kotimaassa joko etuyhteydessä olevilta tai etuyhteydettömiltä yrityksiltä sulattamista ja kylmävalssattujen levyvalmisteiden valmistusta varten.
(330) Nikkelimalmin tarjoaminen riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan on yksi tärkeimmistä toimenpiteistä, joita Indonesian viranomaiset ovat toteuttaneet Kiinan viranomaisten kanssa tehdyn yhteistyön puitteissa varmistaakseen ruostumattoman teräksen tuotannonalan koko teollisen arvoketjun kehittämisen Indonesiassa.
(331) Indonesian viranomaiset antoivat vuonna 2007 lain nro 27 pitkän aikavälin kansallisesta kehittämissuunnitelmasta, jäljempänä ’RPJPN-suunnitelma’ (72), vuosiksi 2005–2025.
RPNJPN-suunnitelmassa määritellään teollisuus maan talousrakennetta vahvistavaksi kasvun moottoriksi.
Muun muassa kaivosalan, nikkelimalmin louhinta mukaan luettuna, oli määrä tukea tätä tavoitetta.
Lisäarvon kasvattamista alkutuotannossa, kaivostoiminta mukaan luettuna, pidettiin tärkeimpänä tavoitteena paikallisen ja kansainvälisen kilpailukyvyn edistämiseksi ja kansallisen teollisuuspohjan vahvistamiseksi.
Arvoketjun kehittäminen tuotteiden jalostuksen ja monipuolistamisen avulla (tuotantoketjun loppupään kehittäminen), rakenteellinen syventäminen (tuotantoketjun alkupään kehittäminen) ja vertikaalinen integraatio (tuotantoketjun alku- ja loppupään kehittäminen) mainitaan nimenomaisesti RPJPNsuunnitelmassa.
Teollisuuden kehittämisessä keskityttäisiin alasektoreihin, jotka täyttävät useita kriteerejä, muun muassa kotimaisten luonnonvarojen jalostus ja vientipotentiaali.
(332) Kuten johdanto-osan 317 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa kuvataan, Indonesian viranomaiset säätivät vuonna 2009 Indonesian mineraalien lisäarvon kasvattamista koskevan tavoitteensa mukaisesti vuoden 2009 kaivoslain.
Indonesian viranomaiset ovat antaneet useita täytäntöönpanoasetuksia, muun muassa useita muutoksia, vuoden 2009 kaivoslain tavoitteiden saavuttamiseksi.
Vuoden 2009 kaivoslailla tehtiin useita merkittäviä sääntelymuutoksia lupajärjestelmään, rojalteihin, ulkomaiseen omistukseen ja raaka-aineiden vientiin.
Vuoden 2009 kaivoslakia muutettiin 10. kesäkuuta 2020 annetulla vuoden 2020 kaivoslailla.
Tällä uudella lailla, jolla on vain vähän merkitystä tämän tutkimuksen kannalta, koska se astui voimaan vasta aivan tutkimusajanjakson lopussa, vahvistettiin tai laajennettiin tiettyjä kaivosyhtiöitä koskevia vaatimuksia.
(333) Vuoden 2009 kaivoslaissa myönnettiin sekä keskushallitukselle että aluehallituksille valtuudet myöntää toimilupia riippuen kaivosalueen sijainnista, toimiluvan alkuperästä ja kaivosyhtiön tekemän investoinnin luonteesta.
(334) Vuoden 2009 kaivoslailla otettiin käyttöön uusi toimilupajärjestelmä, joka korvasi vanhan työsopimusjärjestelmän ja paikallisen Kuasa Pertambangan -kaivosoikeusjärjestelmän, jäljempänä ’KP-järjestelmä’.
Uudessa järjestelmässä on kahdenlaisia kaupallisesti tärkeitä kaivoslupia: a.
Kaivosliiketoiminnan toimilupa, jäljempänä ’IUP’, on kaivostoimintalupa, joka vaaditaan kaivostoiminnan harjoittamiseen nimetyllä IUP-alueella ja jakautuu seuraaviin lupiin: i) etsintä-IUP, joka on voimassa enintään kahdeksan vuotta metallimineraalikaivosten osalta, ja ii) tuotanto-IUP, jäljempänä ’IUP-OP’, joka on voimassa enintään 20 vuotta metallimineraalikaivosten, tiettyjen ei-metallisten mineraalien kaivosten ja hiilikaivosten osalta ja jota voidaan jatkaa kahdella kymmenen vuoden jatkokaudella.
Vuoden 2009 kaivoslaissa annetaan näin ollen takeet siitä, että etsintälupien haltijoille myönnetään tuotantoluvat. b.
Erityinen kaivosliiketoiminnan toimilupa, jäljempänä ’IUPK’, on energia- ja mineraalivaroista vastaavan ministeriön myöntämä erityinen kaivostoimintalupa alueille, joita on pidetty valtion varantoalueina, ja se jakautuu seuraaviin osiin: i) etsintä-IUPK, joka on voimassa enintään kahdeksan vuotta metallimineraalikaivosten osalta, ja ii) tuotanto-IUPK, jäljempänä ’IUPK-OP’, joka on voimassa enintään 20 vuotta metallimineraalikaivosten osalta.
Vuoden 2009 kaivoslain mukaan IUPK-lupaa on ensin tarjottava tarjouskilpailulla valtion tai alueen omistamille yrityksille.
Jos nämä tahot eivät ole kiinnostuneita, IUPK-lupaa voidaan tarjota yksityiselle sektorille.
IUPK-luvat myönnetään vain yhdelle tietylle mineraalityypille, ja toisen mineraalityypin louhimiseen samalta lupa-alueelta vaaditaan erillinen IUP-lupa.
(72) https://perpustakaan.bappenas.go.id/e-library/file_upload/koleksi/migrasi-data-publikasi/file/RP_RKP/RPJPN%202005-2025-english.pdf