16.3.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
L 88/113
(649) Lisaks võib tegevuse tunnistamine ja omaksvõtmine riigi poolt olla sõnaselge või tuleneda asjaomase riigi käitumisest (näiteks juhul, kui riik on vähemalt kõnealusest tegevusest teadlik ja sellega nõus).
Igal juhul peab tunnistamise ja omaksvõtmise akt, olenemata sellest, kas see on sõnade või tegevuse vormis, olema selge ja ühemõtteline.
Sellepärast nõutakse ILC artiklite artikliga 11 eksportiva riigi käitumise konkreetset uurimist, mis näitab, et ta tunnistab välisriigi valitsuse tegevust ja võtab selle omaks.
(650) Sellega seoses uurib komisjon selle asemel, et anda subsiidiume otse, kas välisriigi valitsuse tegevust (st Hiina valitsuse tegevust sooduslaenude andmisel) tuleks omistada eksportivale riigile (st Indoneesia valitsusele) kaudse subsiidiumide andmisena välisriigi valitsuse kaudu valitsustevahelise kokkuleppe alusel.
Tuleb kindlaks teha tõendatav/sõnaselge seos Indoneesia valitsuse ja Hiina valitsuse võetud meetmete vahel, millega anti Indoneesia eksportivatele tootjatele kokkulepitud soodustoetust.
Sellisel juhul oleks Indoneesia valitsus vastutav selle eest, et on aktiivselt otsinud, tunnustanud ja vastu võtnud selliseid subsiidiume Indoneesias toodetud toodete jaoks.
(651) Seega oli komisjonil õigus kontrollida, kas IRNC kontsernile antud vahendeid saab liigitada Indoneesia valitsuse antud tasakaalustatavateks subsiidiumideks alusmääruse artiklite 2, 3 ja 4 tähenduses.
4.5.8.1.
Va l i t s u s e v õ i r i i g i o r g an i a n t u d r a h a l i n e t o e t u s
(652) Alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a kohaselt loetakse subsiidium olemasolevaks, kui päritolu- või ekspordiriigi valitsus on andnud rahalist toetust.
Ka subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõike 1 punkti a alapunktis 1 on sätestatud, et subsiidium loetakse olemasolevaks, kui „valitsus annab rahalist toetust“.
(653) Indoneesia valitsus on andnud IRNC kontsernile niklimaaki, maad ja mitmeid täiendavaid toetusi.
Seega haldab ja annab neid subsiidiume otse Indoneesia valitsus.
(654) Siiski on Indoneesia valitsus alates kahepoolse koostööle aluse pannud Indoneesia ja Hiina 2005. aasta ühisdeklarat­ sioonist ning taristu ja loodusvarade alast koostööd käsitlevast vastastikuse mõistmise memorandumist (põhjendus 563 jj) proaktiivselt innustanud Hiina valitsust andma Indoneesias asuvatele äriühingutele rahalist toetust, eelkõige aidates kaasa roostevaba terase tööstusharu rajamisele ja arendamisele Indoneesias Morowali pargi kaudu.
See on selgelt välja toodud 2010. aasta Indoneesia-Hiina tegevuskavas, täpsemalt peatükis „Investeeri­ miskoostöö“ (vt põhjendus 563).
Koostööd tugevdati veelgi kolme dokumendiga, millele Indoneesia valitsus ja Hiina valitsus kirjutasid alla 2011. aastal (vt põhjendus 548 jj).
29. aprilli 2011. aasta lepingus (põhjendus 566) leppisid valitsused kokku selles, et „julgustavad oma vastavaid finants- ja kindlustusasutusi eelistama teatavate projektide toetamist rahastamise ja kindlustusega“; sellised projektid hõlmasid ka terasetööstuse ja tööstusparkide (nagu Morowali) projekte.
Indoneesia valitsus palus oma investeeringute koordineerimise nõukogu (BKPM) kaudu sõnaselgelt Hiinal investeerida nikli töötlemisse Kagu-Sulawesis, st piirkonnas, kus asub Morowali park (vt põhjendus 603).
(655) Koostöö tõhustamise seisukohast oli keskne 2013. aasta.
Indoneesia valitsus ja Hiina valitsus allkirjastasid Indoneesia-Hiina majandus- ja kaubanduskoostöö viieaastase arenguprogrammi, milles määrati kindlaks peamised koostöövaldkonnad, sealhulgas metallurgiatööstus, nikliprojektid ja tööstuspargid, ning julgustati Hiina ettevõtteid ja finantsasutusi osalema majanduskoridoride arendamises ja konkreetsetes prioriteetsetes projektides (vt põhjendused 604 ja 609).
Seejärel tunnustati seda koostööd kõrgeimal poliitilisel tasandil Hiina presidendi visiidiga Indoneesia presidendile 2013. aasta oktoobris.