4.3.2022
SL
Uradni list Evropske unije
L 69/3
Glede na zgodovinske okoliščine ter ob upoštevanju izzivov in znatnih upravnih bremen, povezanih z uvedbo cestnin, bi morale imeti države članice na voljo dovolj dolgo prehodno obdobje, v katerem bi lahko uvedle ali ohranile časovno omejene uporabnine.
Po tem prehodnem obdobju bi morale države članice možnost, da za težka vozila na odsekih svojega jedrnega vseevropskega prometnega omrežja zaračunavajo izključno časovno omejene uporabnine, imeti le v ustrezno utemeljenih primerih.
Takšni ustrezno utemeljeni primeri bi morali biti omejeni na primere, kadar bi uporaba cestnine za težka vozila v primerjavi s pričakovanimi prihodki ali koristmi povzročila nesorazmerne upravne, naložbene in obratovalne stroške, nastale na primer zaradi omejene dolžine zadevnih cestnih odsekov ali razmeroma nizke gostote prebivalstva ali razmeroma majhnega obsega prometa, ali kadar bi povzročila preusmeritev prometa, kar bi negativno vplivalo na varnost v cestnem prometu ali na javno zdravje.
Ta možnost držav članic v ustrezno utemeljenih primerih je potrebna zaradi ključnih vidikov javnega interesa, kot so upoštevanje težavnih razmer in izoliranosti območij z nizko gostoto prebivalstva, varnost v cestnem prometu ali javno zdravje.
Poleg tega bi bilo treba pri uporabi časovno omejenih uporabnin v teh ustrezno utemeljenih primerih upoštevati postopkovne zahteve: obveznost ocene potrebe po takšnem sistemu in obveznost uradnega obvestila Komisiji o njegovi uporabi.
Takšno uradno obvestilo bi moralo vključevati razloge, v katerih so podrobno navedene posebne okoliščine v zvezi z odseki jedrnega vseevropskega prometnega omrežja, na katerih se uporabijo časovno omejene uporabnine.
(13)
Države članice, ki ob začetku veljavnosti te direktive zaračunavajo cestnine na svojem jedrnem vseevropskem prometnem omrežju ali njegovem delu, bi morale imeti možnost vzpostaviti sistem kombiniranega zaračunavanja pristojbin za vsa težka vozila ali za nekatere vrste težkih vozil.
Vendar bi morala biti ta možnost odprta le kot nadaljevanje in kot dopolnitev cestninskega sistema na jedrnem vseevropskem prometnem omrežju, kjer se nahajajo strateško najpomembnejša vozlišča in povezave vseevropskega prometnega omrežja, ali na delu tega omrežja.
Ta sistem bi državam članicam omogočil, da povečajo in razširijo izvajanje načel „uporabnik plača“ in „onesnaževalec plača“ onkraj omrežja, na katerem se zaračunava cestnina, z zaračunavanjem uporabnin na tistih odsekih jedrnega vseevropskega prometnega omrežja, na katerih se ne zaračunava cestnina, ali za nekatere vrste težkih vozil, kot so vozila, ki imajo določeno tonažo in za katere ne veljajo cestnine.
Kombiniran sistem zaračunavanja pristojbin bi tako državam članicam pomagal doseči nadaljnji napredek in zagotoviti okolju prijaznejši cestni promet, zlasti kadar sistem zaračunavanja pristojbin ni vzpostavljen in cestnine niso ekonomsko izvedljiva ali družbeno sprejemljiva možnost.
Poleg tega bi se moral, da bi se v celoti spoštovala načela trajnostne mobilnosti, najvišji znesek teh uporabnin razlikovati tako glede na emisijski razred Euro kot na emisijski razred CO2 vozila.
Na podlagi vsega navedenega ni mogoče zanikati, da bi uporaba takšnega sistema, ki združuje časovno omejen pristop in pristop na podlagi prevožene razdalje, prinesla številne koristi; zato bi morala biti njegova uporaba mogoča tudi po koncu prehodnega obdobja za sisteme, ki so v celoti časovno omejeni.
Države članice bi morale pri uvedbi cestnih pristojbin za težka tovorna vozila najpozneje pet let po začetku veljavnosti te direktive za vsa težka tovorna vozila uvesti cestnine ali uporabnine.
(14)
Pri krepitvi načel „uporabnik plača“ in „onesnaževalec plača“ bi bilo treba upoštevati nekatere značilnosti držav članic ali njihovih cestninskih sistemov in sistemov uporabnin.
Na primer glede na posebej redko poseljena območja ali posebej obsežno omrežje cest, za katere se plačuje cestnina ali pristojbina, bi morala biti na voljo možnost izvzetja cestnih odsekov.
(15)
Nekatere države članice imajo velika cestninska omrežja, v katera je vključenih veliko več avtocest in cest kot le tiste, ki so del vseevropskega prometnega omrežja.
Zaračunavanje cestnin ali uporabnin za vsa težka tovorna vozila bi zato povzročilo znatno večja bremena, zlasti za mala in srednja obrtna podjetja (od katerih so mnoga vključena v gradbena dela in ki običajno ne opravljajo prevoznih storitev).
Ta bremena bi posledično povzročila višje cene, na primer v gradbeništvu.
Zaradi zvišanja cen bi lahko prišlo do odloga ali celo odpovedi zlasti prihodnjih naložb, kot sta energetska prenova hiš in stanovanj ter posodobitev stanovanjske tehnologije.
Poleg tega obrtna podjetja za opravljanje svojih storitev včasih z vozili prepotujejo dolge razdalje in teh poti ni mogoče enostavno opraviti z drugimi načini prevoza.
Podjetja s podeželskih regij, ki so zaradi manjše gostote prebivalstva in manjšega povpraševanja v teh regijah odvisna od njihove zmožnosti opravljanja storitev in izvajanja gradbenih del na velemestnih območjih, so tudi v slabšem konkurenčnem položaju v primerjavi s podjetji, ki delujejo v velikih mestih ali na obrobju velemestnih območij.
Zato bi morale imeti države članice možnost, da določijo nekatera izvzetja od zaračunavanja pristojbin, na primer za vozila, ki se uporabljajo za prevoz materialov, opreme ali strojev, ki jih voznik uporablja pri svojem delu, ali za dostavo blaga, proizvedenega v okviru obrtne dejavnosti.
(16)
Za invalide je lahko pomembno, da lahko namesto težje prevoznih lokalnih cest uporabljajo ceste, za katere se zaračunavajo cestne pristojbine, na primer avtoceste, predore ali mostove.
Da bi se invalidom omogočila uporaba cest, za katere se zaračunavajo cestne pristojbine, brez dodatnega upravnega bremena, bi morale imeti države članice možnost, da vozila invalidov izvzamejo iz obveznosti plačila cestnine ali uporabnine.