L 69/2
SL
Uradni list Evropske unije
4.3.2022
(5)
Glede na poročilo Evropske agencije za okolje iz leta 2020 o kakovosti zraka v Evropi je bil cestni promet v letu 2018 sektor z največjimi emisijami NOx in druga najpomembnejša panoga z vidika onesnaževanja s črnim ogljikom.
(6)
Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. julija 2016 z naslovom „Evropska strategija za mobilnost z nizkimi emisijami“ napovedala, da bo predlagala spremembo Direktive 1999/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4), da bi omogočila zaračunavanje pristojbin tudi na podlagi razlik v emisijah CO2 ter razširila nekatera načela navedene direktive na avtobuse, osebne avtomobile in lahka gospodarska vozila.
(7)
Ob upoštevanju časa za obnovo voznega parka in potrebe po tem, da sektor cestnega prometa prispeva k uresničitvi podnebnih in energetskih ciljev Unije do leta 2030 in naprej, je bil z Uredbo (EU) 2019/1242 Evropskega parlamenta in Sveta (5) določen cilj zmanjšanja emisij CO2 za nova težka vozila za leto 2025 15 % nižje, za leto 2030 pa 30 % nižje od uveljavljenega povprečja emisij CO2.
(8)
Za vzpostavitev notranjega trga cestnega prometa z enakimi konkurenčnimi pogoji bi bilo treba zagotoviti enotno uporabo pravil.
Eden glavnih ciljev te direktive je odpraviti izkrivljanja konkurence med uporabniki.
(9)
Sektor cestnega prometa je seveda pomemben, toda vsa težka vozila močno vplivajo na cestno infrastrukturo in prispevajo k onesnaževanju zraka.
Lahka vozila so, čeprav gospodarsko in družbeno pomembna, vzrok večine negativnih okoljskih in družbenih vplivov cestnega prometa, ki so povezani z emisijami in zastoji.
Zaradi enakega obravnavanja in poštene konkurence bi bilo treba zagotoviti, da se vozila, ki jih do zdaj ni zajemal okvir iz Direktive 1999/62/ES v zvezi s cestninami in uporabninami, vključijo v ta okvir.
Področje uporabe navedene direktive bi bilo zato treba razširiti na težka vozila, ki niso namenjena prevozu blaga, in na lahka vozila, vključno z osebnimi avtomobili.
(10)
Da bi se preprečila preusmeritev prometa na ceste, na katerih se ne plačuje cestnina, kar bi lahko imelo resne posledice za varnost v cestnem prometu in optimalno uporabo cestnega omrežja, bi morale imeti države članice možnost, da zaračunavajo cestnine na vseh odsekih svojega omrežja avtocest.
(11)
Da bi se zagotovili dosledna in harmonizirana uporaba sistema zaračunavanja infrastrukturne pristojbine po vsej Uniji ter enaki konkurenčni pogoji na trgu tovornega prometa, je pomembno, da se ob različnih cestninskih ureditvah stroški izračunavajo na podoben način.
Ob upoštevanju dejstva, da so lahko ureditve iz obstoječih koncesijskih pogodb drugačne od ureditev iz te direktive, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da zaradi zagotovitve finančne vzdržnosti obstoječih koncesijskih pogodb te pogodbe izvzamejo iz določenih obveznosti iz te direktive, dokler te pogodbe ne bodo bistveno spremenjene.
Države članice se lahko prav tako odločijo za uskladitev obstoječih koncesijskih pogodb s spremembami regulativnega okvira Unije ali nacionalnega regulativnega okvira ali za oceno možnosti uporabe pristojbine za zunanje stroške za CO2 in za onesnaževanje zraka in/ali popuste, povezane s temi emisijami, kadar se koncesijske cestnine ne razlikujejo v skladu s to direktivo.
(12)
Časovno omejene uporabnine po naravi ne odražajo natančno dejanskih stroškov uporabe cest in iz podobnih razlogov niso učinkovite pri spodbujanju čistejših in učinkovitejših prevozov ali zmanjševanju zastojev.
Kljub vsemu bi bilo treba, da se zagotovi sprejemljivost prihodnjih shem zaračunavanja cestnih pristojbin za uporabnike, državam članicam omogočiti, da ustrezne sisteme za pobiranje pristojbin uvedejo v okviru širšega svežnja storitev na področju mobilnosti.
Takšni sistemi bi morali zagotoviti pravično porazdelitev infrastrukturnih stroškov in odražati načelo „onesnaževalec plača“.
Vsaka država članica, ki uvede takšen sistem, bi morala zagotoviti, da je ta skladen z določbami Direktive (EU) 2019/520 Evropskega parlamenta in Sveta (6).
Zaradi znatnega vpliva težkih vozil na cestno infrastrukturo in njihovega prispevka k onesnaževanju zraka bi morali natančni sistemi zaračunavanja pristojbin biti najprej usmerjeni v ta vozila.
Zlasti za spodbujanje čistejših in učinkovitejših prevozov bi bilo treba časovno omejene uporabnine v jedrnem vseevropskem prometnem omrežju načeloma postopno ukiniti, saj vsebuje to omrežje strateško najpomembnejša vozlišča in povezave vseevropskega prometnega omrežja.
(4) Direktiva 1999/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 1999 o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (UL L 187, 20.7.1999, str. 42).
(5) Uredba (EU) 2019/1242 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o določitvi standardov emisijskih vrednosti CO2 za nova težka vozila in spremembi uredb (ES) št.
595/2009 in (EU) 2018/956 Evropskega parlamenta in Sveta ter Direktive Sveta 96/53/ES (UL L 198, 25.7.2019, str. 202).
(6) Direktiva (EU) 2019/520 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2019 o interoperabilnosti elektronskih cestninskih sistemov ter lažji čezmejni izmenjavi informacij o neplačilih cestnine v Uniji (UL L 91, 29.3.2019, str. 45).