L 69/2
HR
Službeni list Europske unije
4.3.2022.
(5)
Prema podacima iz izvješća o kvaliteti zraka u Europi Europske agencije za okoliš iz 2020., sektor cestovnog prijevoza 2018.
proizveo je najviše emisija NOx te je bio drugi najveći izvor onečišćenja čađom.
(6)
Komisija je u svojoj komunikaciji od 20. srpnja 2016. pod naslovom „Europska strategija za mobilnost s niskom razinom emisije” objavila da će predložiti izmjenu Direktive 1999/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) kako bi omogućila naplatu naknada i na temelju diferencijacije s obzirom na emisije CO2 te proširenje nekih od svojih načela na obične autobuse i turističke autobuse te na osobne automobile i laka gospodarska vozila.
(7)
Uzimajući u obzir vrijeme potrebno za obnavljanje voznog parka te potrebu da i sektor cestovnog prijevoza doprinese klimatskim i energetskim ciljevima Unije za 2030. i razdoblje nakon toga, Uredbom (EU) 2019/1242 Europskog parlamenta i Vijeća (5) utvrđuju se ciljevi smanjenja emisija CO2 za nova teška vozila za 2025.
na razini koja je 15 % manja od utvrđenog prosjeka emisija CO2, a za 2030.
na razini koja je 30 % manja od tog utvrđenog prosjeka.
(8)
Kako bi se uspostavilo unutarnje tržište cestovnog prijevoza s jednakim uvjetima, pravila bi se trebala primjenjivati ujednačeno.
Jedan je od glavnih ciljeva ove Direktive ukloniti narušavanje tržišnog natjecanja među korisnicima.
(9)
Ne dovodeći u pitanje važnost sektora cestovnog prijevoza, sva teška vozila imaju značajan učinak na cestovnu infrastrukturu i doprinose onečišćenju zraka.
Unatoč njihovoj gospodarskoj i društvenoj važnosti, laka vozila uzrok su većine negativnih učinaka na okoliš i negativnih društvenih učinaka cestovnog prijevoza povezanih s emisijama i zagušenjem.
U svrhu jednakog postupanja i poštenog tržišnog natjecanja trebalo bi osigurati da se vozila koja dosad nisu bila obuhvaćena okvirom utvrđenim u Direktivi 1999/62/EZ u pogledu cestarina i korisničkih naknada uključe u taj okvir.
Područje primjene te direktive stoga bi trebalo proširiti na teška vozila osim onih namijenjenih za prijevoz tereta i na laka vozila, uključujući osobne automobile.
(10)
Kako bi se spriječio prijelaz prometa na ceste na kojima se ne plaća cestarina, što bi moglo imati ozbiljne posljedice za sigurnost na cestama i optimalnu upotrebu cestovne mreže, države članice trebale bi moći naplaćivati cestarinu na svim dionicama svoje mreže autocesta.
(11)
Kako bi se osigurala dosljedna i usklađena primjena sustava za naplatu infrastrukturnih pristojbi u cijeloj Uniji i jednaki uvjeti na tržištu prijevoza tereta, važno je da se troškovi računaju na sličan način u različitim režimima naplate cestarina.
Uzimajući u obzir činjenicu da postojeći ugovori o koncesiji mogu sadržavati režime drugačije od onih utvrđenih u ovoj Direktivi, državama članicama trebalo bi dopustiti da postojeće ugovore o koncesiji, kako bi se osigurala njihova financijska održivost, izuzmu od određenih obveza iz ove Direktive dok se ti ugovori bitno ne izmijene.
Države članice mogu isto tako odlučiti nastojati uskladiti postojeće ugovore o koncesiji s izmjenama Unijina ili nacionalnog regulatornog okvira ili razmotriti mogućnost primjene pristojbe za vanjske troškove za emisije CO2 i onečišćenje zraka i/ili popuste povezane s tim emisijama, ako se koncesijske cestarine ne razlikuju u skladu s ovom Direktivom.
(12)
Korisničkim naknadama na vremenskoj osnovi zbog njihove prirode ne uvažavaju se točno stvarni troškovi upotrebe cesta te one, iz sličnih razloga, nisu djelotvorne u pogledu poticanja čišćeg i učinkovitijeg poslovanja ili smanjenja zagušenja.
Međutim, kako bi se osiguralo da korisnici prihvate buduće sustave naplate cestovnih naknada, državama članicama trebalo bi dopustiti uvođenje odgovarajućih sustava za ubiranje naknada kao dio šireg paketa usluga mobilnosti.
Takvim bi se sustavima trebala osigurati pravedna raspodjela infrastrukturnih troškova i odražavati načelo „onečišćivač plaća”.
Sve države članice koje uvode takav sustav trebale bi osigurati njegovu usklađenost s odredbama Direktive (EU) 2019/520 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
Trebalo bi dati prednost preciznim sustavima naplate usmjerenim na teška vozila zbog znatnog utjecaja koji ta vozila imaju na cestovnu infrastrukturu i njihova doprinosa onečišćenju zraka.
Osobito, kako bi se promicao čišći i učinkovitiji prijevoz tim vozilima, u načelu bi trebalo postupno ukinuti korisničke naknade na vremenskoj osnovi na osnovnoj transeuropskoj prometnoj mreži jer ta mreža sadržava strateški najvažnija čvorišta i veze transeuropske prometne mreže.
(4) Direktiva 1999/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 1999. o naknadama koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila (SL L 187, 20.7.1999., str. 42.).
(5) Uredba (EU) 2019/1242 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019.
o utvrđivanju emisijskih normi CO2 za nova teška vozila i izmjeni uredbi (EZ) br.
595/2009 i (EU) 2018/956 Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Vijeća 96/53/EZ (SL L 198, 25.7.2019., str. 202.).
(6) Direktiva (EU) 2019/520 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2019.
o interoperabilnosti elektroničkih sustava za naplatu cestarine i olakšavanju prekogranične razmjene informacija o neplaćanju cestarina u Uniji (SL L 91, 29.3.2019., str. 45.).