L 64/28
SV
Europeiska unionens officiella tidning
2.3.2022
(137) Italien anser inte att företagen i den tidigare Tirreniagruppen, inbegripet Toremar och dess förvärvare Moby, beviljas någon betydande fördel genom förtöjningsprioriteringen.
De hävdar närmare bestämt att förtöjningsprioriteringen endast tillämpas under mycket begränsade omständigheter.
Storleken på de flesta hamnarna och förhandspla­ neringen av ankomster och avgångar innebär normalt sett, med undantag för förseningar och extrema väderförhållanden, att det inte sker några överlappningar i fråga om användningen av specifika förtöjningsplatser.
Eftersom Toremar och Moby bedriver sin trafik året runt (till skillnad från operatörer som bara bedriver trafik under högsäsong) är det också naturligt att hamnarna ger dem företräde att välja förtöjningstider även utan av en formell förtöjningsprioritering.
Italien anser av dessa skäl att förtöjningsprioriteringen inte kan ha medfört någon betydande fördel för Toremar och Moby.
4.6 Om de åtgärder som fastställs i 2010 års lag (138) När det gäller de åtgärder som fastställs i 2010 års lag (se skälen 91 och 92), hävdar Italien att Toremar har tilldelats och effektivt har använt de ekonomiska resurser som redan anslagits enligt lag 102/2009 för det ursprungliga ändamålet.
Toremar använde 1 617 300 euro för att rusta upp sin flotta för att uppfylla internationella säkerhetsnormer (dvs.
808 650 för upprustningen av fartyget Aethalia och 808 650 euro för upprustningen av fartyget Liburna).
Toremar hävdar att dessa medel inte har använts för likviditetsändamål.
(139) Beträffande skattebefrielserna i samband med privatiseringsprocessen hävdar Italien att denna åtgärd inte har tillämpats när det gäller bolagsskatten, eftersom Caremar, Saremar och Toremar överfördes till regionerna utan ersättning.
I avsaknad av ersättning är därför artikel 86.1 a i den konsoliderade lagen om bolagsskatt avseende kapitalvinster i samband med överföring av tillgångar mot ersättning inte tillämplig.
När det gäller mervärdesskatt konstaterar Italien att överföringen av Caremar, Saremar och Toremar utgjorde transaktioner som är befriade från mervärdesskatt i enlighet med artikel 10.1.4 i presidentdekret nr 633 av den 26 oktober 1972.
I fråga om andra indirekta skatter än mervärdesskatt betonar Italien att avsikten med den skattebefrielse som anges i 2010 års lag var att förenkla administrationen.
Skattemässigt kan effekten av den betraktas som försumbar och av ringa betydelse jämfört med skatter som tas ut enligt schablonbelopp.
Den rör i synnerhet registreringsavgifter (168 euro per dokument), avgifter för inskrivning och registrering av inteckningar i fastighetsregistret (168 euro per inskrivning/ registrering) och stämpelavgifter (14,62 euro för fyra sidor).
(140) Vad gäller medlen från FAS hävdar Italien att Toremar inte har dragit fördel av dessa.
De klargjorde dessutom att medlen från FAS inte användes för att ge ytterligare ersättning till företagen i den tidigare Tirreniagruppen, inklusive Toremar.
Dessa medel ställdes i stället till förfogande för att komplettera de budgetanslag som hade avsatts för att betala ersättningen för den allmänna trafikplikten till företagen i den tidigare Tirreniagruppen, om dessa budgetanslag skulle visa sig otillräckliga.
Italien konstaterar att artikel 1.5ter i lagdekret 125/2010 gav regionerna möjlighet att utnyttja medel från FAS för att finansiera (delar av) ersättningen för allmän trafikplikt och därmed säkerställa den allmänna sjöfartstrafikens fortsättning.
Italien klargör dessutom att enligt artikel 26 i lagdekret 185/2008 öronmärktes 65 miljoner euro för åren 2009, 2010 och 2011 för Tirreniagruppen, och således togs 195 miljoner euro ut från FAS-medlen.
Dessa medel överfördes därefter till transportministeriets konto, som öronmärkta för betalningen av ersättningen för allmän trafik till företagen i den tidigare Tirreniagruppen (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar och Saremar).
Denna åtgärd rör därför enbart en avsättning av medel i Italiens budget för att betala ersättningarna för tillhandahållandet av de allmännyttiga tjänsterna.
4.7 Om förenligheten av förlängningen av det ursprungliga avtalet och det nya avtalet om allmän trafik med 2011 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (141) Även om Italien anser att den ersättning för allmän trafikplikt som betalas till Toremar enligt det nya avtalet om allmän trafik inte utgör statligt stöd har Italien ändå lagt fram argument för varför denna åtgärd skulle överensstämma med 2011 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse om den hade ansetts utgöra statligt stöd.
(142) I sitt svar lämnar Italien uppgifter om den genomsnittliga årliga trafiken under perioden 2010–2016, baserat på samtliga linjer.
På grundval av detta inkom Italien med uppgifter om persontrafik för att visa att tröskelvärdet på 300 000 passagerare som fastställs i artikel 2.1 d i 2011 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inte har överskridits på någon av de linjer som Toremar trafikerade fram till utgången av 2011 och från och med 2012 av Moby/Toremar.