L 64/28
SL
Uradni list Evropske unije
2.3.2022
(137) Italija meni, da prednostni privez ne bi pomenil pomembne prednosti za družbe nekdanje skupine Tirrenia, vključno z družbo Tirrenia in njeno pridobiteljico, družbo Moby.
Zlasti trdi, da se v praksi prednostni privez uporablja le v zelo omejenih okoliščinah.
Velikost večine pristanišč in vnaprejšnje načrtovanje prihodov in odhodov zagotavljata, da se v normalnih okoliščinah – razen v primeru zamud ali skrajnih vremenskih razmer – različni gospodarski subjekti ne prekrivajo pri uporabi posameznih privezov.
Ker družbi Toremar in Moby opravljata svoje storitve vse leto (v primerjavi z npr. gospodarskimi subjekti, ki opravljajo storitve le v visoki sezoni), je običajno, da jima pristanišča omogočijo, da prvi izbirata slote za privez, tudi če nimata uradnega prednostnega priveza.
Zato Italija meni, da družbi Toremar in Moby zaradi prednostnega priveza nista mogli imeti nobene pomembne prednosti.
4.6 O ukrepih, določenih v zakonu iz leta 2010
(138) Kar zadeva ukrepe, določene z zakonom iz leta 2010 (glej uvodni izjavi 91 in 92 zgoraj), Italija trdi, da so bila finančna sredstva, ki so bila družbi Toremar dodeljena in jih je dejansko uporabila, za prvotni namen dodeljena že z zakonom št.
102/2009.
Natančneje, družba Toremar je porabila 1 617 300 EUR za posodobitev svoje flote, da bi spoštovala mednarodne varnostne standarde (tj. 808 650 EUR za posodobitev plovila Aethalia in 808 650 EUR za posodobitev plovila Liburna).
Navedeno je tudi, da ta sredstva niso bila uporabljena za namene likvidnosti.
(139) V zvezi z davčnimi oprostitvami, povezanimi s postopkom privatizacije, Italija trdi, da se ukrep v zvezi z davkom od dohodkov pravnih oseb ni uporabljal, saj so bili prenosi družb Caremar, Saremar in Toremar na dežele izvedeni brez plačila.
Ker ni bilo nobenega plačila, se člen 86(1), točka (a), zakona o davku od konsolidiranih dohodkov v zvezi s kapitalskimi dobički v primeru prenosov sredstev proti plačilu ne uporablja.
V zvezi z DDV Italija ugotavlja, da prenosi družb Caremar, Saremar in Toremar pomenijo transakcije, ki so v skladu s členom 10(1)(4) predsedniškega odloka št.
633 z dne 26. oktobra 1972 oproščene plačila DDV.
Kar zadeva posredne davke, ki niso DDV, Italija poudarja, da je bil namen izjeme, določene v zakonu iz leta 2010, upravna poenostavitev.
Z vidika obdavčitve se lahko učinki te izjeme obravnavajo kot zanemarljivi in majhni glede na davke, ki se obračunavajo po pavšalni stopnji.
Natančneje je povezana s pristojbino za vpis v register (168 EUR na dokument), pristojbinama za vpis v zemljiško knjigo in vpis hipoteke (vsaka po 168 EUR) in kolkovino (14,62 EUR za štiri strani).
(140) V zvezi s sredstvi Sklada za premalo izkoriščena območja Italija trdi, da družba Toremar od njih ni imela nobenih koristi.
Poleg tega je pojasnila, da se sredstva Sklada za premalo izkoriščena območja niso uporabila za dodatno nadomestilo za družbe nekdanje skupine Tirrenia, vključno z družbo Toremar.
Ta sredstva so bila na voljo za dopolnitev proračunskih sredstev, ki so bila namenjena plačilu nadomestil za javne storitve za družbe nekdanje skupine Tirrenia, če bi se navedena proračunska sredstva izkazala za nezadostna.
Italija ugotavlja, da je člen 1, odstavek 5-ter, zakonskega odloka št.
125/2010 deželam omogočil, da s sredstvi Sklada za premalo izkoriščena območja (delno) financirajo redno nadomestilo za javne storitve in s tem zagotovijo neprekinjenost javnih storitev pomorskega prometa.
Poleg tega Italija pojasnjuje, da je bilo v skladu s členom 26 zakonskega odloka št.
185/2008 skupini Tirrenia namenjenih 65 milijonov EUR za vsako leto v obdobju 2009–2011, 195 milijonov EUR pa je bilo ustrezno črpanih iz sredstev Sklada za premalo izkoriščena območja.
Navedena sredstva so bila nato prenesena na račun ministrstva za promet, namenjen plačilu nadomestila za javne storitve družbam nekdanje skupine Tirrenia (tj. družbam Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar in Saremar).
Ta ukrep je torej bil povezan le z dodelitvijo sredstev v proračunu Italije za plačilo nadomestil za javne storitve.
4.7 O skladnosti podaljšanja prvotne pogodbe in novega javnega naročila storitev s sklepom o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2011
(141) Čeprav Italija meni, da nadomestilo za javne storitve, plačano družbi Toremar v skladu z novim javnim naročilom storitev, ne pomeni državne pomoči, trdi tudi, da bi bil ta ukrep skladen s sklepom o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2011, če bi šlo za pomoč.
(142) Italija v odgovoru navaja povprečni letni promet v obdobju 2010–2016 na podlagi vseh poti.
Na podlagi tega je Italija predložila podatke o potniškem prometu, da bi dokazala, da prag 300 000 potnikov iz člena 2(1), točka (d), sklepa o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2011 ni bil kršen na nobeni poti, na kateri je storitev do konca leta 2011 opravljala družba Toremar, od leta 2012 pa družba Moby/Toremar.