L 64/28
SK
Úradný vestník Európskej únie
2.3.2022
(137) Taliansko sa domnieva, že prioritou kotvenia by sa spoločnostiam bývalej skupiny Tirrenia Group vrátane spoločnosti Toremar a jej nadobúdateľa spoločnosti Moby neposkytla významná výhoda.
Predovšetkým tvrdí, že v praxi sa priorita kotvenia uplatňuje len za veľmi obmedzených okolností.
Veľkosť väčšiny prístavov a plánovanie príchodov a odchodov vopred zabezpečujú, že za normálnych okolností – okrem akýchkoľvek oneskorení alebo extrémnych poveternostných podmienok – by neprišlo k nijakému prekrývaniu vo využívaní konkrétnych kotvísk rôznymi prevádzkovateľmi.
Keďže spoločnosti Toremar a Moby navyše prevádzkujú svoje služby po celý rok (napríklad na rozdiel od prevádzkovateľov, ktorí ich prevádzkujú len v sezóne), bolo by prirodzené, že prístavy by im poskytli prvú možnosť výberu intervalov kotvenia aj bez existencie formálnej priority kotvenia.
Taliansko sa preto domnieva, že prioritou kotvenia sa spoločnostiam Toremar a Moby nemohla poskytnúť nijaká významná výhoda.
4.6.
K opatreniam stanoveným zákonom z roku 2010 (138) Pokiaľ ide o opatrenia stanovené zákonom z roku 2010 (pozri odôvodnenia 91 a 92), Taliansko tvrdí, že spoločnosť Toremar mala pridelené a skutočne využívala finančné zdroje, ktoré už boli pridelené zákonom č. 102/2009 na pôvodný účel.
Spoločnosť Toremar konkrétne použila 1 617 300 EUR na modernizáciu svojej flotily v záujme dodržiavania medzinárodných bezpečnostných noriem (t. j. 808 650 EUR na modernizáciu plavidla Aethalia a 808 650 EUR na modernizáciu plavidla Liburna).
Takisto uviedlo, že tieto finančné prostriedky sa nepoužili na účely likvidity.
(139) Pokiaľ ide o oslobodenie od dane v súvislosti s procesom privatizácie, Taliansko tvrdí, že vo vzťahu k dani z príjmov právnických osôb sa toto opatrenie neuplatňovalo, keďže prevody spoločností Caremar, Saremar a Toremar na regióny sa uskutočnili bezodplatne.
Vzhľadom na absenciu akejkoľvek odmeny sa preto článok 86 ods.
1 písm.
a) konsolidovaného zákona o dani z príjmov týkajúci sa kapitálových ziskov v prípade prevodu aktív za protihodnotu neuplatňuje.
V súvislosti s DPH Taliansko konštatuje, že prevody spoločností Caremar, Saremar a Toremar predstavujú transakcie, ktoré sú oslobodené od DPH podľa článku 10 ods.
1 bodu 4 prezidentského dekrétu č. 633 z 26. októbra 1972.
V súvislosti s nepriamymi daňami inými ako DPH Taliansko zdôrazňuje, že oslobodenie podľa zákona z roku 2010 bolo navrhnuté s cieľom administratívneho zjednodušenia.
Z pohľadu zdanenia možno jeho účinky považovať za zanedbateľné a s malým vplyvom vo vzťahu k daniam, ktoré sa vyrubujú s paušálnymi sadzbami.
Konkrétnejšie sa týka registračného poplatku (168 EUR za dokument), poplatkov katastra nehnuteľností a poplatkov za registráciu hypotéky (oba 168 EUR) a kolkových poplatkov (14,62 EUR za štyri strany).
(140) Pokiaľ ide o zdroje z fondu FAS, Taliansko tvrdí, že spoločnosť Toremar z nich nemala žiadnu výhodu.
Okrem toho objasnilo, že zdroje z fondu FAS sa nepoužívali na poskytovanie dodatočnej náhrady spoločnostiam bývalej skupiny Tirrenia Group vrátane spoločnosti Toremar.
Tieto zdroje sa v skutočnosti sprístupnili na doplnenie rozpočtových prostriedkov určených na vyplatenie náhrad za služby vo verejnom záujme spoločnostiam bývalej skupiny Tirrenia Group, ak sa ukázalo, že tieto rozpočtové prostriedky sú nedostatočné.
Taliansko pripomína, že článkom 1 ods.
5b zákonného dekrétu č. 125/2010 sa regiónom umožnilo využívať zdroje z fondu FAS na financovanie (časti) náhrady za pravidelné služby vo verejnom záujme a tým zabezpečiť kontinuitu námorných služieb vo verejnom záujme.
Taliansko navyše objasňuje, že podľa článku 26 zákonného dekrétu č. 185/2008 sa pre skupinu Tirrenia na každý z rokov 2009, 2010 a 2011 vyčlenilo 65 miliónov EUR a v súlade s tým sa zo zdrojov z fondu FAS čerpalo 195 miliónov EUR.
Tieto finančné prostriedky sa potom previedli na účet ministerstva dopravy vyčlenený na platbu náhrady za služby vo verejnom záujme spoločnostiam bývalej skupiny Tirrenia Group (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar a Saremar).
Toto opatrenie by sa preto týkalo len pridelenia prostriedkov v rozpočte Talianska na vyplatenie náhrad za služby vo verejnom záujme.
4.7.
K súladu predĺženia pôvodného dohovoru a novej zmluvy o službách vo verejnom záujme s rozhodnutím o službách všeobecného hospodárskeho záujmu z roku 2011 (141) Aj keď sa Taliansko domnieva, že náhrada za služby vo verejnom záujme vyplatená spoločnosti Toremar podľa novej zmluvy o službách vo verejnom záujme nepredstavuje štátnu pomoc, zároveň uviedlo, prečo by toto opatrenie bolo v súlade s rozhodnutím o službách všeobecného hospodárskeho záujmu z roku 2011, ak by bolo pomocou.
(142) Taliansko vo svojej odpovedi uvádza priemernú ročnú dopravu počas obdobia 2010 – 2016 na základe všetkých trás dokopy.
Taliansko na tomto základe predložilo údaje o osobnej doprave s cieľom preukázať, že hranica 300 000 cestujúcich stanovená v článku 2 ods.
1 písm.
d) rozhodnutia o službách všeobecného hospodárskeho záujmu z roku 2011 nebola prekročená na žiadnej z trás prevádzkovaných spoločnosťou Toremar do konca roka 2011 a spoločnosťou Moby/Toremar od roku 2012.