L 64/40
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
2.3.2022
Prioritatea la acostare (211) Articolul 19-ter alineatul (21) din legea din 2009 menționează în mod clar faptul că prioritatea la acostare este necesară pentru a garanta continuitatea teritorială cu insulele și din perspectiva obligațiilor de serviciu public ale societăților fostului grup Tirrenia, inclusiv Moby/Toremar.
Într-adevăr, dacă nu ar exista nicio prioritate la acostare pentru societățile însărcinate cu obligații de serviciu public, acestea ar putea (uneori) să fie nevoite să își aștepte rândul înainte să acosteze și, prin urmare, să aibă întârzieri, ceea ce ar submina scopul de a asigura o legătură fiabilă și convenabilă pentru cetățeni.
Un orar de circulație regulat este, într-adevăr, necesar pentru a satisface nevoile de mobilitate ale populației insulelor și pentru a contribui la dezvoltarea economică a insulelor respective.
Mai mult, având în vedere că, în noul contract de servicii publice, există obligații specifice privind planificarea orară a plecărilor pe rutele aferente serviciului public, prioritatea la acostare contribuie la asigurarea faptului că porturile alocă danele și orarele de acostare într-un mod care să permită operatorului de servicii publice să își respecte obligațiile de serviciu public.
Această prioritate la acostare a fost transferată către Moby/Toremar în momentul achiziționării Toremar.
În acest context, Comisia consideră că această măsură este acordată pentru a permite Moby/Toremar să își îndeplinească obligațiile de serviciu public care reprezintă SIEG autentice (a se vedea considerentul 209).
Mai mult, Italia a confirmat că prioritatea la acostare este aplicabilă doar serviciilor furnizate în regim de serviciu public.
Prin urmare, prioritatea la acostare respectă, de asemenea, prima condiție din hotărârea Altmark.
6.1.2.2.
Criteriul Altmark 2 (212) Comisia reamintește faptul că, în decizia din 2012 (a se vedea punctul 205), a considerat, cu titlu preliminar, că al doilea criteriu din hotărârea Altmark este respectat.
(213) În acest context, Comisia constată că parametrii care stau la baza calculării compensației au fost stabiliți în prealabil și respectă cerințele de transparență în conformitate cu al doilea criteriu Altmark.
(214) Mai exact, parametrii pe baza cărora a fost calculată compensația sunt explicați în detaliu în directiva CIPE și au fost aplicați în noul contract de servicii publice (și în anexele la acesta).
Metoda de calculare a compensației, inclusiv, de exemplu, elementele de cost luate în considerare, sunt detaliate în directiva CIPE.
Având în vedere faptul că prioritatea la acostare nu presupune o compensație financiară pentru Moby/Toremar, Comisia consideră că această măsură respectă criteriul Altmark 2.
(215) Prin urmare, Comisia concluzionează că a doua condiție din hotărârea Altmark este respectată.
6.1.2.3.
Criteriul Altmark 3 (216) În conformitate cu a treia condiție Altmark, compensația primită pentru îndeplinirea obligației de SIEG nu poate depăși ceea ce este necesar pentru a acoperi în totalitate sau în parte costurile suportate în cursul îndeplinirii obligațiilor de serviciu public, luând în considerare veniturile rezultate și un profit rezonabil pentru îndeplinirea obligațiilor respective.
(217) Cu toate acestea, hotărârea Altmark nu conține o definiție precisă a profitului rezonabil.
Potrivit comunicării privind SIEG, prin „profit rezonabil” ar trebui să se înțeleagă rata rentabilității capitalului de care ar avea nevoie o întreprindere tipică atunci când analizează dacă să furnizeze sau nu serviciul de interes economic general pe întreaga durată de atribuire, ținând cont de nivelul de risc.
Nivelul de risc depinde de sectorul vizat, de tipul serviciului și de caracteristicile mecanismului de compensare.
(218) În decizia din 2012, Comisia a exprimat o serie de îndoieli cu privire la proporționalitatea compensației plătite societăților fostului grup Tirrenia, inclusiv Moby/Toremar, începând cu 2012.
În special, Comisia a considerat, cu titlu preliminar, că prima de risc fixă de 6,5 % nu a reflectat un nivel adecvat de risc deoarece, prima facie, Moby/Toremar nu părea să își asume riscurile suportate în mod normal în furnizarea unor astfel de servicii.
Mai exact, elementele de cost în scopul calculării compensației includ toate costurile implicate în furnizarea serviciului și, de exemplu, au fost luate în calcul variații ale prețurilor combustibilului.
Prin urmare, Comisia a considerat la acel moment că este posibil ca Moby/Toremar să fi primit o compensație prea mare.
(219) Comisia constată că anumite aspecte ale metodei de compensare, astfel cum sunt prevăzute în noul contract de servicii publice, par, într-adevăr, să reducă riscul comercial suportat de Moby/Toremar.
În special, tarifele maxime pe care le poate percepe Moby/Toremar sunt ajustate anual pentru a lua în calcul inflația și pentru a reflecta variațiile indicelui prețurilor de consum.
Mai mult, noul contract de servicii publice conține anumite clauze (a se vedea