2022 3 2
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
L 64/55
6.3.1.4.
Pavedimo laikotarpio trukmė (311) Kaip nurodyta 2011 m.
VESP bendrųjų nuostatų 17 punkte, „[p]avedimo laikotarpio trukmė turėtų būti grindžiama objektyviais kriterijais, kaip antai poreikiu amortizuoti ilgalaikį neperleidžiamą turtą.
Iš esmės pavedimo vykdymo trukmė neturėtų viršyti laikotarpio, reikalingo svarbiausiam turtui, kuris būtinas VESP teikti, nuvertinti“.
(312) Italija nurodė, kad pratęsimo trukmė nustatyta atsižvelgiant į svarbiausio turto, naudojamo teikiant VESP, nusidėvėjimo laikotarpį.
Konkrečiau, bendra pradinio susitarimo galiojimo trukmė yra pratęsta kiek daugiau nei 22 metų.
Laivai yra svarbiausias turtas, reikalingas viešosioms paslaugoms teikti.
Keltų paslaugoms teikti naudojamų laivų nusidėvėjimo laikotarpis paprastai yra ilgas ir gali viršyti 25 metus.
(313) Italija pateikė Komisijai bendrovės „Toremar“ laivų nusidėvėjimo vertę 2009–2011 m. laikotarpiu.
Komisija pažymi, kad pratęsiant pradinį susitarimą penki iš aštuonių laivų jau buvo visiškai nusidėvėję, o likusių trijų laivų, kurie dar nebuvo nusidėvėję, vidutinis amžius buvo 21,5 metų.
(314) Nors pratęsus pradinį susitarimą daugumos bendrovės „Toremar“ naudojamų laivų nusidėvėjimo laikotarpis jau buvo pasibaigęs, Komisija pažymi, kad pratęsti šį laikotarpį trejiems metams buvo būtina siekiant užtikrinti viešosios paslaugos teikimo tęstinumą iki privatizavimo proceso pabaigos.
Be to, atsižvelgdama į vidutinį likusių laivų, kurie dar nebuvo visiškai nuvertėję, amžių ir vidutinę keltų paslaugoms naudojamų laivų nusidėvėjimo trukmę, Komisija daro išvadą, kad pavedimo trukmė yra pakankamai pagrįsta ir kad laikomasi VESP bendrųjų nuostatų 17 punkto.
6.3.1.5.
Atitiktis Direktyvai 2006/111/EB (315) Pagal 2011 m. VESP bendrųjų nuostatų 18 punktą „[p]agalba bus laikoma suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 106 straipsnio 2 dalį tik tuomet, jei įmonė, kai taikoma, laikosi Komisijos direktyvos 2006/111/EB“ dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo ir dėl finansinio skaidrumo tam tikrose įmonėse (86).
(316) Be to, 2011 m.
VESP bendrųjų nuostatų 44 punkte nustatyta, kad: „Kai įmonė vykdo su VESP teikimu susijusią ir nesusijusią veiklą, vidaus ataskaitose išlaidos ir pajamos, susijusios su VESP, turi būti atskirtos nuo išlaidų ir pajamų, susijusių su kitomis paslaugomis, laikantis 31 punkte nustatytų principų“.
(317) Italija patvirtino, kad vienintelė bendrovės „Toremar“ veikla buvo viešųjų paslaugų teikimas pagal pradinį susitarimą.
(318) Todėl Komisija laikosi nuomonės, kad VESP bendrųjų nuostatų 18 punktas netaikomas.
6.3.1.6.
Kompensacijos suma (319) 2011 m.
VESP bendrųjų nuostatų 21 punkte nustatyta, kad „<...> kompensacijos suma turi neviršyti sumos, reikalingos su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų vykdymo išlaidoms padengti, įskaitant nuosaikų pelną“.
(320) Nagrinėjamu atveju, kadangi kompensacija yra neteisėta pagalba, suteikta iki jų įsigaliojimo, 2011 m.
VESP bendrųjų nuostatų 69 punkte konkrečiai numatyta, kad grynųjų išvengiamų išlaidų metodo nereikia taikyti, kai atliekamas valstybės pagalbos vertinimas.
Vietoje jo gali būti taikomi alternatyvūs grynųjų išlaidų, reikalingų viešųjų paslaugų įsipareigojimams vykdyti, apskaičiavimo metodai, pavyzdžiui, išlaidų paskirstymu grindžiama metodika.
Taikant pastarąją metodiką, grynosios išlaidos apskaičiuojamos kaip paskirto viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdytojo išlaidų ir pajamų skirtumas, kaip nurodyta ir įvertinta pavedime.
2011 m. VESP bendrųjų nuostatų 28–38 punktuose išsamiau apibūdinta, kaip turėtų būti taikoma ši metodika.
(86) 2006 m. lapkričio 16 d.
Komisijos direktyva 2006/111/EB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo ir dėl finansinio skaidrumo tam tikrose įmonėse (OL L 318, 2006 11 17, p. 17).