L 64/34
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 3 2
Vadovaudamasi Europos teismų pozicija (60), Komisija mano, kad pakanka iš dalies pakeisti (t. y. pratęsti) pagalbos schemos, kurios galiojimo terminas buvo aiškus (pvz., 2008 m. gruodžio 31 d.), trukmę, kad ji būtų nauja pagalba, nepriklausomai nuo to, ar buvo pakeistos kitos priemonės ypatybės.
(184) Dėl pirmiau nurodytų priežasčių Komisija mano, kad nepriklausomai nuo to, ar iki 2008 m. pabaigos bendrovei „Toremar“ skirta kompensacija yra laikoma esama pagalba (61), kompensacija už viešąsias paslaugas, mokėta remiantis pratęstu pradiniu susitarimu, turėtų būti laikoma nauja pagalba.
Ši išvada tinkama ir dėl švartavimosi pirmenybės.
6.1.2.
Naujos viešojo paslaugų pirkimo sutarties, susietos su bendrovės „Toremar“ verslu, sudarymas su bendrove „Moby“/„Toremar“
(185) Siekdama nuspręsti, ar naujos viešojo paslaugų pirkimo sutarties, susietos su bendrovės „Toremar“ verslu, sudarymas yra bendrovei „Moby“/„Toremar“ suteiktas pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, Komisija turi įvertinti, ar jis atitinka Altmark kriterijus (žr.
170 konstatuojamąją dalį).
6.1.2.1.
1-asis Altmark kriterijus
(186) Komisija primena, kad nėra vienodos ir tikslios apibrėžties, kokia paslauga yra laikytina VESP pagal Sąjungos teisę, pirmąją Altmark sąlygą arba SESV 106 straipsnio 2 dalį (62).
VESP komunikato 46 straipsnis suformuluotas taip:
„Kadangi Sąjungos taisyklėse VESP mastas neapibrėžtas, valstybėms narėms palikta didelė laisvė tam tikrą paslaugą pripažinti VESP ir paslaugos teikėjui suteikti kompensaciją.
Komisijos kompetencija šioje srityje apsiriboja tikrinimu, ar valstybė narė nepadarė akivaizdžios klaidos pripažindama paslaugą VESP, ir vertinimu, ar kompensacija apima valstybės pagalbą.
Kai egzistuoja konkrečios Sąjungos taisyklės, valstybių narių veikimo laisvė dar labiau susijusi su šiomis taisyklėmis, nepažeidžiant Komisijos užduoties įvertinti, ar VESP buvo teisingai pripažinta atsižvelgiant valstybės pagalbos kontrolės paskirtį.“
(187) Todėl nacionalinės valdžios institucijos turi teisę laikytis pozicijos, kad tam tikros paslaugos yra visuotinio intereso ir turi būti teikiamos pagal ĮTVP siekiant užtikrinti viešojo intereso apsaugą, kai rinkos jėgų nepakanka garantuoti, kad jos bus teikiamos reikiamu lygmeniu ar reikiamomis sąlygomis.
(188) Kabotažo srityje viešųjų paslaugų įsipareigojimams taikomos išsamios Sąjungos taisyklės yra nustatytos Jūrų kabotažo reglamente, o taisyklės, pagal kurias nagrinėjama galima valstybės pagalba jūrų transporto paslaugas teikiančioms įmonėms – Bendrijos gairėse dėl valstybės pagalbos jūrų transportui (toliau – Jūrų transporto gairės) (63).
(189) Jūrų kabotažo reglamento 4 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Valstybė narė gali sudaryti su laivybos kompanijomis, teikiančiomis reguliarias paslaugas į salas, iš jų arba tarp jų, visuomenės aptarnavimo sutartis arba nustatyti joms visuomenės aptarnavimo [viešųjų paslaugų] įsipareigojimus kaip sąlygą kabotažo paslaugoms teikti.
Kai valstybė narė sudaro visuomenės aptarnavimo sutartis arba nustato visuomenės aptarnavimo [viešųjų paslaugų] įsipareigojimus, neturi būti diskriminuojami jokie Bendrijos laivų savininkai.“ (60) 2002 m. kovo 6 d.
Sprendimas Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava ir kt. / Komisija, sujungtos bylos T-127/99, T-129/99 ir T-148/99, ECLI:EU:T:2002:59, 175 punktas.
(61) 2020 m. kovo 2 d.
Komisijos sprendimas (ES) 2020/1411 dėl valstybės pagalbos Nr.
C 64/99 (ex NN 68/99), kurią Italija suteikė laivybos bendrovėms „Adriatica“, „Caremar“, „Siremar“, „Saremar“ ir „Toremar“ („Tirrenia“ grupei).
(62) 2008 m. vasario 12 d.
Sprendimas BUPA ir kt. prieš Komisiją, T-289/03, Rink. p.
II-81, 96 punktas.
Taip pat žr. generalinio advokato A. Tizzano išvadą, pateiktą Sprendime Ferring, C–53/00, Rink. p.
I-9069, ir generalinio advokato F. G. Jacobs išvadą, pateiktą 2003 m. lapkričio 20 d.
Sprendime GEMO, C-126/01, Rink. p.
I-13769.
(63) Komisijos komunikatas C(2004) 43 „Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos jūrų transportui“ (OL C 13, 2004 1 17, p. 3).