L 64/28
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
2.3.2022
(137) Italia katsoo, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ei anna merkityksellistä etua entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, ei myöskään Toremarille tai sen ostajalle Mobylle.
Italian viranomaiset väittävät erityisesti, että käytännössä kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta sovelletaan vain harvoissa tilanteissa.
Satamien koko sekä saapumis- ja lähtöaikojen ennakkosuunnittelu varmistavat, että normaalioloissa – eli ilman viivästyksiä tai äärimmäisiä sääolosuhteita – laituripaikkojen käytössä ei ole päällekkäisyyksiä eri toimijoiden välillä.
Koska Toremar ja Moby liikennöivät ympärivuotisesti (toisin kuin esimerkiksi vain sesongin aikana liikennöivät toimijat), Italian mukaan on myös luonnollista, että satamat antaisivat niiden valita ensimmäisenä tulo- ja lähtöaikansa myös ilman kiinnityspaikkaa koskevaa muodollista etuoikeutta.
Näistä syistä Italia katsoo, ettei kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ole voinut antaa Toremarille ja Mobylle merkityksellistä etua.
4.6 Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet (138) Vuoden 2010 laissa säädetyistä toimenpiteistä (ks. edellä oleva johdanto-osan 91 ja 92 kappale) Italia toteaa, että Toremar on tosiasiallisesti käyttänyt sille jo laissa 102/2009 osoitetut varat niiden alkuperäiseen tarkoitukseen.
Toremar käytti 1 617 300 euroa kalustonsa ajanmukaistamiseen (808 650 euroa Aethalia-aluksen ja 808 650 euroa Liburna-aluksen ajanmukaistamiseen) kansainvälisten turvallisuusmääräysten täyttämiseksi.
Lisäksi todetaan, että näitä varoja ei ole käytetty maksuvalmiustarkoituksiin.
(139) Yksityistämisprosessiin liittyvien verovapautusten osalta Italia väittää, ettei tätä toimenpidettä sovellettu yhteisöveroon, koska Caremarin, Saremarin ja Toremarin omistusoikeudet luovutettiin alueille ilmaiseksi.
Koska luovutuksesta ei maksettu mitään, konsolidoidun tuloverolain 86 §:n 1 momentin a kohtaa, joka koskee maksua vastaan tehtävän varojen luovutuksen yhteydessä saatua luovutusvoittoa, ei Italian mukaan sovelleta.
Arvonlisäverosta Italia toteaa, että Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutukset ovat liiketoimia, jotka on vapautettu arvonlisäverosta 26 päivänä lokakuuta 1972 annetun presidentin asetuksen nro 633 10 §:n 1 momentin 4 kohdan nojalla.
Muiden välillisten verojen kuin arvonlisäveron osalta Italia korostaa, että vuoden 2010 laissa säädetyn vapautuksen tavoitteena oli hallinnon yksinkertaistaminen.
Sen vaikutuksia voidaan pitää verotuksen näkökulmasta mitättöminä, eikä se juuri vaikuta kiinteämääräisiin veroihin.
Tarkemmin sanottuna kyseinen vapautus koskee rekisteröintiveroa (168 euroa asiakirjaa kohden), maa- ja kiinteistörekisteriveroja (168 euroa kummankin osalta) sekä leimaveroa (14,62 euroa neljältä sivulta).
(140) Alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varojen osalta Italia toteaa, ettei Toremaria ole tuettu näillä varoilla.
Italia myös selvensi, ettei alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja käytetty lisäkorvauksen maksamiseksi entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, kuten Toremarille.
Sen sijaan kyseiset varat otettiin käyttöön entisen Tirrenia-konsernin yrityksille maksettaviin julkisen palvelun korvauksiin kohdennettujen talousarviomäärärahojen täydentämiseksi siltä varalta, etteivät ne riittäisi.
Italia huomauttaa, että asetuksen 125/2010 1 §:n 5 b momentin nojalla alueilla oli oikeus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja rahoittaakseen (osittain) normaalit julkisen palvelun korvaukset ja varmistaakseen siten meriliiken­ nepalvelujen jatkuvuuden.
Lisäksi Italia selventää, että asetuksen 185/2008 26 §:n mukaisesti Tirrenia-konsernille osoitettiin vuosina 2009–2011 kunakin vuonna 65 miljoonaa euroa, ja tämän perusteella alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoista nostettiin yhteensä 195 miljoonaa euroa.
Nämä varat siirrettiin sitten liikenneministeriön tilille, joka oli varattu entisen Tirrenia-konsernin yrityksille (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar ja Saremar) maksettaviin julkisen palvelun korvauksiin.
Italian mukaan kyseinen toimenpide koskee siis ainoastaan varoja, jotka on kohdennettu Italian valtion talousarviosta julkisen palvelun korvausten maksamiseen.
4.7 Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen noudattaminen alkuperäisen sopimuksen jatkamisen ja uuden palveluhankintasopimuksen yhteydessä
(141) Italian mielestä Toremarille uuden palveluhankintasopimuksen nojalla maksettava julkisen palvelun korvaus ei ole valtiontukea, mutta siltä varalta, että kyseinen tuki katsotaan tueksi, Italia esitti perustelut, joiden mukaan kyseisessä toimenpiteessä on noudatettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehtyä päätöstä.
(142) Italia esittää vastauksessaan tiedot keskimääräisestä vuotuisesta liikenteen määrästä vuosina 2010–2016 kaikkien reittien liikennetietojen perusteella.
Tämän pohjalta Italia esitti matkustajaliikennetiedot osoittaakseen, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetty 300 000 matkustajan raja ei ylittynyt yhdelläkään Toremarin vuoden 2011 loppuun asti liikennöimällä reitillä eikä se ole ylittynyt yhdelläkään Mobyn/Toremarin vuodesta 2012 alkaen liikennöimällä reitillä.