L 64/28
ET
Euroopa Liidu Teataja
2.3.2022
(137) Itaalia leiab, et sildumise eesõigus ei anna endise Tirrenia kontserni äriühingutele, sealhulgas Toremarile ja selle omandajale Mobyle olulist eelist.
Täpsemalt öeldes väidavad nad, et praktikas rakendatakse sildumise eesõigust ainult väga piiratud tingimustel.
Enamiku sadamate suurus ning saabumiste ja väljumiste eelnevalt paika pandud ajakava tagab, et tavaolukorras – välja arvatud mis tahes viivitused või äärmuslikud ilmastikuolud – eri ettevõtjate kasutatavad kaikohad ei kattu.
Lisaks sellele, kuna Toremar ja Moby osutavad oma teenuseid aasta ringi (vastupidi näiteks ettevõtjatele, kes tegutsevad ainult kõrghooajal), oleks loomulik, et sadamad annavad neile esimese valiku sildumisaegu isegi sildumise ametliku eesõiguse puudumise korral.
Seetõttu leiab Itaalia, et sildumise eesõigus ei saanud Toremarile ja Mobyle olulist eelist anda.
4.6.
2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed
(138) Mis puudutab 2010. aasta seaduses sätestatud meetmeid (vt eespool põhjendused 91 ja 92), siis väidab Itaalia, et Toremarile on eraldatud juba seadusega 102/2009 ette nähtud rahalised vahendid ja ta on need tõepoolest algsel eesmärgil ära kasutanud.
Nimelt kasutas Toremar 1 617 300 eurot oma laevapargi uuendamiseks, et järgida rahvusvahelisi ohutusstandardeid (st 808 650 eurot laeva Aethalia ja 808 650 eurot laeva Liburna uuendamiseks).
Väidetakse ka, et neid vahendeid ei ole kasutatud likviidsuse tagamiseks.
(139) Erastamisprotsessiga seotud maksuvabastuste kohta väidab Itaalia, et meedet ei kohaldatud äriühingu tulumaksu suhtes, kuna Caremar, Saremar ja Toremar anti maakondadele üle tasuta.
Tasu puudumise korral ei kohaldata konsolideeritud tulumaksuseaduse artikli 86 lõike 1 punkti a, mis käsitleb kapitali kasvutulu vara üleandmisel tasu eest.
Käibemaksu kohta märgib Itaalia, et Caremari, Saremari ja Toremari üleandmine kujutab endast tehingut, mis on presidendi 26. oktoobri 1972. aasta dekreedi nr 633 artikli 10 lõike 1 punkti 4 alusel käibemaksust vabastatud.
Mis puudutab kaudseid makse (v.a käibemaks), siis rõhutab Itaalia, et 2010. aasta seadusega ette nähtud maksuvabastuse eesmärk oli haldustoimingute lihtsustamine.
Maksustamise seisukohast võib selle mõju pidada ebaoluliseks ja kindla maksumääraga maksude puhul väikeseks.
Täpsemalt puudutab see registreerimistasu (168 eurot dokumendi kohta), kinnistu ja hüpoteegi registreerimise tasusid (kumbki 168 eurot) ja tempelmaksu (14,62 eurot nelja lehekülje eest).
(140) FASi vahendite kohta väidab Itaalia, et Toremar ei ole nendest mingit kasu saanud.
Itaalia selgitas lisaks, et endise Tirrenia kontserni äriühingutele, sealhulgas Toremarile, lisahüvitise maksmiseks ei kasutatud FASi rahalisi vahendeid.
Selle asemel eraldati need vahendid nende eelarveassigneeringute täiendamiseks, mis loodi endise Tirrenia kontserni äriühingutele avaliku teenuse osutamise eest hüvitiste maksmiseks, juhul kui need eelarveassig­ neeringud osutuvad ebapiisavaks.
Itaalia märgib, et dekreet-seaduse 125/2010 artikli 1 lõige 5b võimaldas maakondadel kasutada FASi rahalisi vahendeid regulaarse avaliku teenuse hüvitise (osa) rahastamiseks ja seega avalike mereveoteenuste katkematuse tagamiseks.
Lisaks selgitab Itaalia, et dekreet-seaduse 185/2008 artikli 26 kohaselt eraldati Tirrenia kontsernile 2009., 2010. ja 2011. aastaks 65 miljonit eurot aastas ning 195 miljonit eurot võeti vastavalt FASi vahenditest.
Seejärel kanti need vahendid transpordiministeeriumi kontole, mis oli ette nähtud endise Tirrenia kontserni äriühingutele (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar ja Saremar) avaliku teenuse osutamise eest hüvitise maksmiseks.
Seetõttu puudutaks see meede üksnes rahaliste vahendite eraldamist Itaalia eelarvest avaliku teenuse hüvitiste maksmiseks.
4.7.
Esialgse lepingu pikendamise ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale 2011. aasta otsusele
(141) Isegi kui Itaalia leiab, et uue avaliku teenindamise lepingu kohaselt Toremarile makstud avaliku teenuse hüvitis ei ole riigiabi, on ta ka argumenteerinud, miks see meede oleks üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsusega kooskõlas, kui see oleks abi.
(142) Itaalia esitab oma vastuses ajavahemiku 2010–2016 iga-aastase keskmise sõitjate arvu, võttes aluseks kõik liinid.
Selle põhjal esitas Itaalia sõitjateveo andmed, tõendamaks et üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsuse artikli 2 lõike 1 punktis d sätestatud 300 000 sõitja künnist ei ole ületatud ühelgi liinil, mida teenindas kuni 2011. aasta lõpuni Toremar ning alates 2012. aastast Moby/Toremar.