2.3.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
L 64/57
(326) Kommissionen har allerede vurderet i henseende til Altmark 3, at de 6,5 % i fast kapitalafkastsats, som Moby/Toremar kunne forvente på forhånd, var i overensstemmelse med de risici, der var forbundet med driften af de offentlige tjenester i henhold til den offentlige tjenesteydelseskontrakt (se betragtning 224-229).
Kommissionen gentager desuden, at Italien har benyttet en fast kapitalafkastsats (som blev fastsat til 6,9 % for 2010-2011) for at forenkle beregningen.
I afgørelsen fra 2011 antog Kommissionen faktisk, at afkastsatsen på den investerede kapital for 2010 var sat til 9,95 % før skatter og afgifter, men Italien forklarede, at dette var en anslået værdi med henblik på det dengang kommende udbud efter privatiseringen af den tidligere Tirrenia-koncern, herunder Toremar (se betragtning 132).
(327) Kommissionen bemærker, at der i de fremsendte CIPE-forskrifter tages hensyn til visse markedsværdier, der gælder i sektoren for cabotagesejlads.
De foreskriver de støtteberettigede omkostninger i forbindelse med forpligtelser til offentlig tjeneste og principperne for beregning af kapitalafkastsatsen på grundlag af de oplysninger, betingelser og risici, der er relevante for denne sektor.
(328) Kommissionen bemærker endvidere, at regionen Toscana for 2010 og 2011 har brugt af sine reserver til at dække den del af Toremars meromkostninger ved offentlig tjeneste, som ikke kunne dækkes over det centrale statsbudget, og som skyldtes et fald i antallet af passagerer som følge af den økonomiske og finansielle krise og en stigning i brændstofomkostningerne i samme periode (se betragtning 40).
Toremar blev derfor udsat for kommerciel risiko for et betydeligt indtægtstab uden at have vished for, at regionen Toscana kunne dække dette tab.
Sidstnævnte ville nemlig kun ty til reserverne efter at have foretaget en detaljeret kontrol af de faktiske omkostninger og indtægter i perioden 2010-2011.
Kommissionen finder i lyset heraf, at et kapitalafkast på 6,9 % er i overensstemmelse med den involverede risiko.
(329) Som allerede forklaret i betragtning 227 i forbindelse med vurderingen af den nye offentlige tjenesteydelseskontrakt i henseende til Altmark 3 har Kommissionen desuden fundet, at medianen for det kapitalafkast, der blev genereret af en benchmarkgruppe af udvalgte færgerederier, som udbød færgeforbindelser i og mellem Italien og andre medlemsstater, i 2011 (og i 2010) var højere end 6,5 % og i enkelte tilfælde over 8 %.
Derfor anses et kapitalafkast på 6,9 % for at være i overensstemmelse med de kapitalafkast, der blev opnået i benchmarkgruppen.
(330) I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at det oplyste kapitalafkast på 6,9 % fortsat ligger på et rimeligt niveau.
(331) Endelig har Italien fremlagt den nødvendige dokumentation for, at der blev foretaget regelmæssige kontroller for at sikre, at kompensationen ikke oversteg nettoomkostningerne ved tjenesten.
Kommissionen minder desuden om, at kompensationen udbetales i rater (se betragtning 41), og at den endelige udbetaling sker på grundlag af årets faktiske omkostninger og indtægter.
Dette sikrer, at kompensationen ikke overstiger nettoomkostningerne ved tjenesten.
(332) I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den kompensation, der er ydet Toremar under forlængelsen af den oprindelige aftale, ikke har ført til overkompensation, og at de relevante krav i afsnit 2.8 i SGEI-rammebestem­ melserne er opfyldt.
6.3.1.7.
Fortrinsret ved allokering af kajpladser (333) I artikel 19b, stk.
21, i loven af 2009 angives det klart, at fortrinsretten ved allokering af kajpladser var nødvendig dels for at sikre territorial kontinuitet med øerne, dels i lyset af de forpligtelser til offentlig tjeneste, der var pålagt selskaberne i den tidligere Tirrenia-rederikoncern (herunder Toremar).
Hvis rederier, der er pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste, ikke havde fortrinsret ved allokering af kajpladser, kunne de være nødt til at vente på, at det blev deres tur til at anløbe havnen, så de blev forsinkede, og det ville være til skade for målet om at sikre borgerne pålidelige og bekvemme forbindelser.
Der er nemlig behov for en fast fartplan for at opfylde øboernes mobilitetsbehov og bidrage til de pågældende øers økonomiske udvikling.
Eftersom fartplanerne for de ruter, der er omfattet af offentlig tjeneste, er fastsat i aftalen, er fortrinsretten ved allokering af kajpladser endvidere nødvendig for at sikre, at havnene tildeler kajpladser og planlægger havneanløb, således at det rederi, der leverer offentlige tjenesteydelser, kan opfylde sine forpligtelser til offentlig tjeneste.
(334) På denne baggrund finder Kommissionen, at denne foranstaltning er tildelt med henblik på at sætte Toremar i stand til at opfylde sine forpligtelser til offentlig tjeneste, som udgør en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (se afsnit 6.3.1.2).
Italien har desuden bekræftet, at fortrinsretten ved allokering af kajpladser kun gælder for tjenester, der leveres i henhold til ordningen for offentlig tjeneste.