L 64/40
DA
Den Europæiske Unions Tidende
2.3.2022
Fortrinsret ved allokering af kajpladser (211) I artikel 19b, stk.
21, i loven af 2009 angives det klart, at fortrinsretten ved allokering af kajpladser er nødvendig dels for at sikre territorial kontinuitet med øerne, dels i lyset af de forpligtelser til offentlig tjeneste, der var pålagt selskaberne i den tidligere Tirrenia-rederikoncern (herunder Moby/Toremar).
Hvis rederier, der er pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste, ikke havde fortrinsret ved allokering af kajpladser, kunne de (i nogle tilfælde) være nødt til at vente på, at det blev deres tur til at anløbe havnen, så de blev forsinkede, og det ville være til skade for målet om at sikre borgerne pålidelige og bekvemme forbindelser.
Der er nemlig behov for en fast fartplan for at opfylde øboernes mobilitetsbehov og bidrage til de pågældende øers økonomiske udvikling.
Da der er fastsat specifikke forpligtelser vedrørende fartplaner i den nye offentlige tjenesteydelseskontrakt for de ruter, der er omfattet af offentlig tjeneste, hjælper fortrinsretten ved allokering af kajpladser endvidere med at sikre, at havnene tildeler kajpladser og planlægger havneanløb, således at det rederi, der leverer offentlige tjenesteydelser, kan opfylde sine forpligtelser til offentlig tjeneste.
Denne fortrinsret ved allokering af kajpladser blev overdraget til Moby/Toremar, da Toremar blev solgt.
På denne baggrund finder Kommissionen, at denne foranstaltning er tildelt med henblik på at sætte Moby/Toremar i stand til at opfylde sine forpligtelser til offentlig tjeneste, som udgør en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (se betragtning 209).
Italien har desuden bekræftet, at fortrinsretten ved allokering af kajpladser kun gælder for tjenester, der leveres i henhold til ordningen for offentlig tjeneste.
Fortrinsretten ved allokering af kajpladser er derfor også i overensstemmelse med Altmark-dommens første kriterium.
6.1.2.2.
Altmark 2 (212) Kommissionen minder om, at den i afgørelsen fra 2012 (se dennes betragtning 205) foreløbigt fandt, at det andet kriterium i Altmark-dommen var opfyldt.
(213) På denne baggrund bemærker Kommissionen, at de parametre, der lå til grund for beregningen af kompensationen, var blevet fastlagt på forhånd og overholdt kravene om gennemsigtighed i overensstemmelse med det andet Altmark-kriterium.
(214) De parametre, der lå til grund for beregningen af kompensationen, er mere specifikt forklaret i detaljer i CIPEforskrifterne og er blevet anvendt i den nye offentlige tjenesteydelseskontrakt (og bilagene hertil).
Metoden til beregning af kompensationen, herunder f.eks. de medregnede omkostningselementer, er beskrevet i CIPEforskrifterne.
Da fortrinsretten ved allokering af kajpladser ikke indebærer en økonomisk kompensation til Moby/Toremar, er denne foranstaltning efter Kommissionens opfattelse i overensstemmelse med Altmark 2.
(215) Kommissionen konkluderer derfor, at det andet kriterium i Altmark-dommen er opfyldt.
6.1.2.3.
Altmark 3 (216) Ifølge det tredje Altmark-kriterium må kompensationen for udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne.
(217) I Altmark-dommen gives der imidlertid ikke en præcis definition af den rimelige fortjeneste.
Ifølge meddelelsen om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse forstås ved rimelig fortjeneste den forrentning af kapitalen i hele overdragelsesperioden, som en gennemsnitsvirksomhed betinger sig, hvis den skal udføre en given tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, under hensyntagen til virksomhedens risiko.
Risikoniveauet afhænger af den berørte sektor, tjenesteydelsens art og kompensationsmekanismens karakteristika.
(218) I afgørelsen fra 2012 udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til proportionaliteten af den kompensation, der blev betalt til selskaberne i den tidligere Tirrenia-koncern, herunder Moby/Toremar fra 2012.
Kommissionen fandt navnlig foreløbigt, at risikopræmien på 6,5 % ikke afspejlede et passende risikoniveau, da Moby/Toremar ud fra et umiddelbart synspunkt ikke påtog sig de risici, der normalt er forbundet med driften af sådanne tjenester.
Nærmere bestemt omfatter de omkostningselementer, der medregnes i kompensationen, alle de omkostninger, der er knyttet til leveringen af tjenesten, foruden at eventuelle udsving i f.eks.
brændstofpriser tages i betragtning.
Kommissionen fandt følgelig, at Moby/Toremar kan være blevet overkompenseret på daværende tidspunkt.
(219) Kommissionen bemærker, at visse aspekter af kompensationsmetoden som fastsat i den nye offentlige tjenesteydel­ seskontrakt faktisk forekommer at reducere Moby/Toremars kommercielle risiko.
De maksimale billetpriser, som Moby/Toremar kan opkræve, justeres således årligt for at tage højde for inflation og afspejle udsvingene i forbruger­ prisindekset.
Den nye offentlige tjenesteydelseskontrakt indeholder desuden visse bestemmelser (se betragtning 87),