L 64/28
CS
Úřední věstník Evropské unie
2.3.2022
(137) Itálie tvrdí, že přednost v přístavu neposkytla společnostem bývalé skupiny Tirrenia včetně společnosti Toremar a jejího nabyvatele, společnosti Moby, žádnou významnou výhodu.
Italské orgány zejména tvrdí, že se v praxi přednost v přístavu uplatňuje pouze ve velmi omezených případech.
Velikost většiny přístavů a předběžné naplánování příjezdů a odjezdů zajišťuje, že za normálních okolností – vyjma případných zpoždění nebo mimořádných povětrnostních podmínek – nedochází při využívání konkrétních kotvišť jednotlivými provozovateli k překrývání.
Jelikož společnosti Toremar a Moby provozují své služby celoročně (na rozdíl např. od provozovatelů poskytujících služby pouze v hlavní sezóně), je přirozené, že by jim přístavy přidělily pro kotvení sloty první volby i v případě neexistující formální přednosti v přístavu.
Z těchto důvodů se Itálie domnívá, že přednost v přístavu nemohla poskytnout společnostem Toremar a Moby žádnou významnou výhodu.
4.6.
K opatřením stanoveným zákonem z roku 2010 (138) Pokud jde o opatření stanovená zákonem z roku 2010 (viz 91. a 93. bod odůvodnění), Itálie tvrdí, že společnosti Toremar byly přiděleny finanční prostředky již vyčleněné zákonem č. 102/2009 a že je společnost skutečně použila k původně zamýšlenému účelu.
Společnost Toremar konkrétně použila částku 1 617 300 EUR na modernizaci své flotily tak, aby splňovala mezinárodní bezpečnostní normy (tj. 808 650 EUR na modernizaci plavidla Aethalia a 808 650 EUR na modernizaci plavidla Liburna).
Itálie rovněž tvrdí, že tyto prostředky nebyly použity pro účely likvidity.
(139) Co se týká osvobození od daní v souvislosti s procesem privatizace, Itálie tvrdila, že pokud jde o daň z příjmu právnických osob, opatření se neuplatnilo, neboť se převod společností Caremar, Saremar a Toremar na regiony uskutečnil bezplatně.
Jelikož nebylo poskytnuto žádné protiplnění, nepoužije se ustanovení čl. 86 odst.
1 písm.
a) konsolidovaného zákona o daních z příjmu pro případ úplatného převodu aktiv.
Pokud jde o DPH, Itálie uvádí, že převody společností Caremar, Saremar a Toremar představují transakce, které jsou osvobozeny od DPH podle čl. 10 odst.
1 bodu 4 nařízení prezidenta republiky č. 633 ze dne 26. října 1972.
Pokud jde o jiné nepřímé daně než DPH, Itálie zdůrazňuje, že účelem osvobození stanoveného v zákoně z roku 2010 bylo administrativní zjednodušení.
Z daňového hlediska lze jeho účinky považovat za zanedbatelné a ve vztahu k daním, které jsou uplatňovány paušálně, mají jen malý dopad.
To se týká zejména registračního poplatku (168 EUR za listinu), poplatku za zápis do katastru nemovitostí a do registru zástav (168 EUR za každý zápis) a kolkovného (14,62 EUR za čtyři strany).
(140) Pokud jde o prostředky z fondu FAS, Itálie tvrdí, že společnost Toremar nezískala žádnou výhodu; Itálie rovněž objasnila, že prostředky z fondu FAS nebyly použity k poskytnutí dodatečné vyrovnávací platby společnostem bývalé skupiny Tirrenia, včetně společnosti Toremar.
Uvedené prostředky byly naopak poskytnuty k doplnění rozpočtových prostředků určených k uhrazení vyrovnávacích plateb za závazek veřejné služby společnostem bývalé skupiny Tirrenia, pokud se ukáže, že tyto prostředky nepostačují.
Itálie uvádí, že ustanovení čl. 1 odst.
5-ter nařízení s mocí zákona č. 125/2010 umožnilo regionům využít prostředky z fondu FAS k částečnému nebo úplnému financování řádné vyrovnávací platby za závazek veřejné služby, a tudíž k zajištění kontinuity služeb námořní dopravy.
Kromě toho Itálie objasnila, že podle článku 26 nařízení s mocí zákona č. 185/2008 bylo 65 milionů EUR za každý rok v letech 2009, 2010 a 2011 přiděleno skupině Tirrenia a 195 milionů EUR pak bylo čerpáno z prostředků fondu FAS.
Tyto prostředky byly následně převedeny na účet Ministerstva dopravy za účelem vyplácení vyrovnávací platby za závazek veřejné služby společnostem bývalé skupiny Tirrenia (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar a Saremar).
Toto opatření se proto týkalo pouze přidělení prostředků v italském státním rozpočtu na uhrazení vyrovnávacích plateb za závazek veřejné služby.
4.7.
K souladu prodloužení původní úmluvy a nové smlouvy o veřejných službách s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2011
(141) Ačkoli Itálie dospěla k závěru, že vyrovnávací platba za veřejnou službu vyplácená společnosti Toremar podle nové smlouvy o veřejných službách nepředstavuje státní podporu, rovněž vysvětlila, proč by toto opatření bylo v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2011, pokud by podporu představovalo.
(142) Itálie ve své odpovědi uvedla průměrný roční objem přepravy v období 2010–2016 vycházející ze souhrnu všech tras.
Na tomto základě poskytla Itálie údaje o přepravě cestujících, aby prokázala, že prahová hodnota 300 000 cestujících stanovená v čl. 2 odst.
1 písm.
d) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2011 nebyla překročena na žádné z tras provozovaných společností Toremar do konce roku 2011 a společností Moby/Toremar od roku 2012.