2.3.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 64/57
(326) Комисията вече оцени според третия критерий по делото Altmark дали фиксираната норма на възвръщаемост на капитала от 6,5 %, която Moby/Toremar би могло да очаква от гледна точка на предварителния анализ, е била в съответствие с рисковете, които то е поело при предоставянето на обществените услуги съгласно договора за обществена услуга (вж. съображения 224—229).
Освен това Комисията отново подчертава, че Италия е използвала фиксирана норма на възвръщаемост на капитала (определена в размер на 6,9 % за периода 2010—2011 г.) с цел опростяване на изчисленията.
Всъщност в решението от 2011 г. Комисията приема, че нормата на възвръщаемост на инвестирания капитал за 2010 г. е била определена в размер на 9,95 % преди данъчно облагане, но Италия е обяснила, че това е била прогнозна стойност за целите на предстоящите тогава открити тръжни процедури след приватизацията на бившата Tirrenia Group, включително Toremar (вж. съображение 132).
(327) Комисията отбелязва, че в представените Указания на CIPE са отчетени някои пазарни стойности, приложими в сектора на морския каботаж.
В тях са определени допустимите разходи за целите на задълженията за извършване на обществена услуга, както и принципите за изчисляване на нормата на възвръщаемост на капитала въз основа на информацията, условията и рисковете, свързани с този конкретен сектор.
(328) Освен това Комисията отбелязва, че за 2010 и 2011 г. регион Тоскана е използвал своите резерви, за да покрие допълнителните разходи за обществена услуга на Toremar, които не са могли да бъдат покрити от централния държавен бюджет в резултат на намаляване на броя на пътниците поради икономическата и финансовата криза и увеличаване на разходите за гориво през същия период (вж. съображение 40).
Следователно Toremar е било изложено на търговския риск от значителна загуба на приходи, без да е уверено, че тази загуба ще бъде покрита от регион Тоскана.
В действителност то би освободило резервите само след подробна проверка на действителните разходи и приходи, направени за периода 2010—2011 г. С оглед на това Комисията счита, че възвръщаемост на капитала от 6,9 % съответства на свързаните рискове.
(329) Освен това, както вече беше обяснено в съображение 227, в контекста на оценката на новия договор за обществена услуга по третия критерий по делото Altmark Комисията установи, че през 2011 г. (както и през 2010 г.) средната възвръщаемост на капитала, генерирана от референтна група от избрани фериботни оператори, които предлагат морски връзки в рамките на Италия или между Италия и други държави членки, е била по-висока от 6,5 %, а в някои случаи е надхвърляла 8 %.
Поради това се счита, че възвръщаемостта на капитала от 6,9 % е в съответствие с възвръщаемостта на капитала, наблюдавана за референтната група.
(330) С оглед на горепосоченото Комисията счита, че посочената възвръщаемост на капитала от 6,9 % остава на разумно равнище.
(331) Накрая Италия представи необходимите доказателства, че са били извършени всички редовни проверки, за да се гарантира, че размерът на компенсацията не надвишава нетните разходи за услугата.
Освен това Комисията припомня, че компенсацията се изплаща на вноски (вж. съображение 41) и че окончателното изплащане се извършва въз основа на действителните разходи и приходи за съответната година.
Това гарантира, че размерът на компенсацията не надвишава нетните разходи за услугата.
(332) С оглед на гореизложеното Комисията стига до заключението, че размерът на компенсацията, отпусната на Toremar през удължения срок на действие на първоначалното споразумение, не е довел до свръхкомпенсиране и приложимите изисквания от раздел 2.8 от рамката за УОИИ са спазени.
6.3.1.7.
Приоритетът за акостиране (333) В член 19б, алинея 21 от закона от 2009 г. се посочва ясно, че приоритетът за акостиране е необходим, за да се гарантира териториалното единство с островите и с оглед на задълженията за извършване на обществена услуга на дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Toremar.
В действителност, ако дружествата, на които са възложени задълженията за извършване на обществена услуга, не се ползват с приоритет за акостиране, е възможно да им се наложи да изчакат своя ред преди акостиране и по този начин да възникнат закъснения, които биха попречили на постигането на целта да се осигури надеждна и удобна свързаност за потребителите.
Редовно разписание е наистина необходимо, за да се задоволят нуждите от мобилност на населението на островите и да се допринесе за икономическото развитие на съответните острови.
Освен това, тъй като часовете на отплаване за маршрутите, предмет на обществена услуга, са определени в споразумението, приоритетът за акостиране спомага да се гарантира, че пристанищата разпределят местата и часовете за акостиране по начин, който дава възможност на оператора на обществена услуга да спазва задълженията си за извършване на обществена услуга.
(334) Във връзка с това Комисията счита, че тази мярка е предоставена, за да се даде възможност на Toremar да изпълнява задълженията си за извършване на обществена услуга, която представлява действителна УОИИ (вж. раздел 6.3.1.2).
Освен това Италия потвърди, че приоритетът за акостиране е приложим само за услуги, предоставяни съгласно режима на обществена услуга.