2.3.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 64/55
6.3.1.4.
Продължителност на периода на възлагане (311) Както е посочено в точка 17 от рамката за УОИИ от 2011 г. „продължителността на периода на възлагане следва да е оправдана от обективни критерии, като необходимостта да се амортизират непрехвърляемите дълготрайни материални активи.
По принцип продължителността на възлагането не трябва да надхвърля необходимия срок за амортизацията на най-важните активи, необходими за предоставянето на УОИИ“.
(312) Италия посочи, че продължителността на удължения на срок на действие е определена в съответствие с необходимия срок за амортизацията на активите, използвани при предоставянето на УОИИ.
По-специално целият срок на действие на първоначалното споразумение, който е удължен, е малко над 22 години.
Плавателните съдове са най-важните активи, необходими за предоставянето на обществената услуга.
Периодът на амортизация на плавателни съдове, използвани за фериботни услуги, обикновено е дълъг и може да надхвърли 25 години.
(313) Италия предостави на Комисията стойност на амортизацията на плавателните съдове на Toremar за периода 2009 —2011 г. Комисията отбелязва, че към момента на удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение пет от осемте плавателни съда вече са били напълно амортизирани, докато останалите три плавателни съда, които все още не са били амортизирани, са били на средна възраст от 21,5 години.
(314) Въпреки че периодът на амортизация е изтекъл за повечето плавателни съдове, използвани от Toremar през удължения срок на действие на първоначалното споразумение, Комисията отбелязва, че удължаването на срока с три години е било необходимо, за да се гарантира непрекъснатост на обществената услуга до приключване на процеса на приватизация.
Освен това, като отчита средната възраст на останалите плавателни съдове, чиято стойност все още не е напълно амортизирана, и средната продължителност на амортизацията на плавателните съдове, използвани за фериботни услуги, Комисията стига до заключението, че продължителността на акта за възлагане е обоснована в достатъчна степен и че е спазена точка 17 от рамката за УОИИ.
6.3.1.5.
Съответствие с Директива 2006/111/ЕО (315) Съгласно точка 18 от рамката за УОИИ от 2011 г. „помощта ще се счита за съвместима с вътрешния пазар въз основа на член 106, параграф 2 от Договора само когато предприятието спазва условията, когато е приложимо, на Директива 2006/111/ЕО“ на Комисията относно прозрачността на финансовите отношения между държавите членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (86).
(316) Освен това съгласно точка 44 от рамката за УОИИ от 2011 г.: „когато предприятие извършва дейности, попадащи както в обхвата, така и извън обхвата на УОИИ, вътрешните сметки трябва да показват поотделно разходите и приходите, свързани с УОИИ, и разходите и приходите от другите услуги в съответствие с принципите, посочени в точка 31“.
(317) Италия потвърди, че Toremar е осъществявало само дейност, свързана с предоставянето на обществени услуги съгласно първоначалното споразумение.
(318) Поради това Комисията счита, че точка 18 от рамката за УОИИ от 2011 г. не е приложима.
6.3.1.6.
Размер на компенсацията (319) Точка 21 от рамката за УОИИ от 2011 г., гласи че „размерът на компенсацията не трябва да надвишава това, което е необходимо за покриване на нетните разходи, понесени при изпълнение на задълженията за обществена услуга, включително разумна печалба“.
(320) В конкретния случай, тъй като компенсацията представлява неправомерна помощ, отпусната преди влизането в сила на рамката за УОИИ от 2011 г., в точка 69 от нея се посочва конкретно, че за целите на оценката на държавата помощ не се изисква използването на методологията на нетните избегнати разходи.
Вместо това могат да се използват алтернативни методи за изчисляване на нетните разходи, необходими за изпълнението на задълженията за обществена услуга, като например методологията, основана на разпределянето на разходите.
Съгласно последната методология нетните разходи ще бъдат изчислени като разлика между разходите и приходите на даден доставчик, за да изпълни задълженията за обществена услуга, както е уточнено и прогнозирано в акта за възлагане.
В точки 28—38 от рамката за УОИИ от 2011 г. се определя по-подробно начинът, по който тази методология следва да се прилага.
(86) Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (ОВ L 318, 17.11.2006 г., стр. 17).