2.3.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 64/43
(230) По отношение на приоритета за акостиране и всяка възможна свръхкомпенсация, която може да произтича от него, Комисията отбелязва следното.
Италия твърди, че всяко възможно парично предимство, произтичащо от приоритета за акостиране, би било ограничено (вж. съображение 137).
В резултат на това рискът от свръхкомпенсация, произтичащ от тази мярка, също би бил ограничен.
Освен това, доколкото тази мярка би намалила оперативните разходи или би увеличила приходите на оператора на обществени услуги, тези ефекти ще бъдат отразени напълно във вътрешните сметки на оператора.
Анализът на Комисията по-горе (вж. съображение 228) потвърди, че през периода 2012—2018 г. Moby/Toremar не е получило свръхкомпенсация.
Следователно Комисията заключава, че третият критерий по делото Altmark е изпълнен и по отношение на приоритета за акостиране.
6.1.2.4.
Четвърти критерий по делото Altmark (231) Четвъртият критерий по делото Altmark се счита за изпълнен, ако бенефициерът на компенсацията за извършване на УОИИ е избран вследствие на тръжна процедура, която създава условия за избор на оферента, способен да предостави УОИИ на най-ниската цена за общността, или, в случай че това не е така, ако компенсацията е изчислена с оглед на разходите на ефективно предприятие.
(232) Според точка 63 от Съобщението за УОИИ най-лесният начин за публичните органи да спазят четвъртия критерий по делото Altmark е да проведат открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура в съответствие с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (71) и Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (72).
(233) Комисията отбелязва, че в настоящия случай тръжната процедура се е състояла преди влизането в сила на Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (73) (която се прилага за обществените поръчки, възложени за експлоатация на услуги за морски транспорт) и Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (74).
Към този момент са се прилагали Директива 2004/17/ЕО и Директива 2004/18/ЕО.
Директива 2004/17/ЕО не се прилага обаче по отношение на услуги за морски транспорт като тези, предоставяни от Moby/Toremar.
Действително в член 5 от Директива 2004/17/ЕО става ясно, че в нейния обхват са включени само транспортни услуги в областта на железопътния транспорт, автоматизираните транспортни системи, трамвайния, тролейбусния, автобусния транспорт или въжените линии.
(234) Обществените поръчки, възлагани от възлагащите органи в контекста на техните дейности по предоставяне на услуги за морски, крайбрежен или речен транспорт, попадат в обхвата на Директива 2004/18/ЕО въз основа на съображение 20 от нея.
Транспортните услуги по вода са изброени обаче и в приложение II Б към тази Директива, което предполага (75), че те са предмет само на член 23 и член 35, параграф 4 от нея.
Това означава, че съгласно Директива 2004/18/ЕО обществена поръчка за транспортни услуги по вода е предмет само на задълженията относно техническите спецификации (член 23) и на задължението за публикуване на обявление за възлагане на поръчка (след възлагането на поръчката и следователно в края, а не в началото на процедурата за възлагане: член 35, параграф 4.
Всички останали правила, разписани в Директива 2004/18/ЕО — включително разпоредбите относно съдържанието на обявленията, които ще бъдат публикувани (член 36, параграф 1), и разпоредбите относно критериите за подбор (членове 45—52) — не са приложими към обществените поръчки за услуги за морски транспорт.
(235) Освен това, при всички случаи Директива 2004/18/ЕО не се прилага към определените в член 1, точка 4 от нея концесии за услуги (76).
Комисията отбелязва, че концесиите за услуги (и обществените поръчки), при които е налице определен трансграничен интерес, все пак продължават да бъдат предмет на общите принципи за прозрачност, за недопускане на дискриминация и за равнопоставено третиране, залегнали в Договора.
(71) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1).
(72) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114).
(73) Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 28.3.2014 г., стр. 65).
(74) Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги и за отмяна на Директива 2004/17/ЕО (ОВ L 94, 28.3.2014 г., стр. 243).
(75) Съгласно член 21 от Директива 2004/18/ЕО.
(76) Член 1, параграф 4 от Директива 2004/18/ЕО гласи: „[к]онцесия за услуги“ е договор от същия вид като обществена поръчка за услуги с изключение на факта, че насрещната престация за предоставянето на услугите се състои или единствено в правото да се експлоатира услугата, или в това право заедно с плащане.