24.2.2022
SV
Europeiska unionens officiella tidning
L 45/1415 KOMMISSIONEN PILOTPROJEKT
KAPITEL PP 02 — EUROPEISKA STRATEGISKA INVESTERINGAR (forts.)
PP 02 21
(forts.)
PP 02 21 05
(forts.)
Efter ett år med covid-19-pandemin, med alla dess socioekonomiska konsekvenser, utöver de tragiska förlusterna av människoliv, har arbetsmarknaden påverkats och bland annat gått i tydlig riktning mot mer distansarbete.
Om vissa aspekter av distansarbetsmönstren bibehålls, både för den offentliga och den privata sektorn, skulle detta kunna leda till att många personer och familjer överväger att bosätta sig på landet för att kunna njuta av renare luft, komma närmare naturen och vistas i en lugnare och tystare miljö.
Om de verkligen flyttar eller inte kan i hög grad vara beroende av om de kan garanteras rörlighet utan en egen bil, för att kunna pendla till stadsområden när detta krävs i jobbet och för att tillgodose vardagsbehoven i regionen.
Detta, tillsammans med de redan befintliga behoven för att dagens landsbygdsbefolkning ska kunna fortsätta att bedriva sina nuvarande ekonomiska verksamheter och samtidigt minska sitt koldioxidavtryck, kräver ytterligare hållbara lösningar på landsbygden, genom användning och vidareutveckling av smart och delad rörlighet.
Det skulle också kunna vara mycket användbart med tanke på den ständigt ökande efterfrågan på ekoturism på landet, där ett naturligt inslag är att välja det mest hållbara resesättet för att nå resmålet och förflytta sig inom regionen.
Med tanke på allt detta är det ur ett allmänpolitiskt perspektiv avgörande att vara medveten om det nuvarande scenariot och den dubbla möjligheten att mildra och till och med vända den nuvarande trenden med avfolkning av landsbygden, som har förvärrat den territoriella obalansen mellan urbana knutpunkter och avlägsna områden, samtidigt som man säkerställer att även transporter på landsbygden, som i dag är starkt beroende av fossila bränslen, i rätt tid bidrar med sin andel till de insatser för att minska utsläppen som krävs enligt den europeiska klimatlagen.
I detta sammanhang är det viktigt att betona att transportsektorn står för en fjärdedel av de totala utsläppen och att den är den viktigaste sektorn som inte har lyckats minska utsläppen under de senaste årtiondena, vilket gör att projekten i var och en av dess komponenter är avgörande, särskilt att främja en trafikomställning.
Samtidigt som man håller fast vid vikten av strukturella mål och relaterade konkreta initiativ, som föreslogs i det ursprungliga förslaget (dvs. ökad tillgänglighet och konnektivitet med kollektivtrafik och pendlingslinjer samt samordnade samarbetslösningar för större turtäthet i bergsområden med utspridda byar, bland annat), och särskilt framsteg när det gäller hur den eftersträvade digitaliseringen och digitala omställningen skapar möjligheter för resor från dörr till dörr och hållbar och smart rörlighet, till exempel i form av gemensamma e-cyklar eller bilpooler på landsbygden, kan man också stimulera samåkandet genom kreativa och enkla lösningar, som de Leader-understödda "medpassagerarbänkar" där personer som hoppas på lift kan slå sig ner.
Det rör sig om vanliga bänkar på strategiska ställen i samhällen där man enkelt kan erbjuda eller söka lift längs sträckor där kollektivtrafiken sällan passerar.
Detta ger både strukturella och enstaka rörlighetslösningar (t.ex. i samband med ekoturism) och främjar på så sätt den gemensamma rörlighetskulturen, vilket skyddar miljön.
Sammanfattningsvis är det, utöver idéerna för eventuella konkreta tillägg, viktigt att säkra kontinuitet i detta pilotprojekt, eftersom EU:s politiska process för hållbar rörlighet på landsbygden fortfarande befinner sig i ett tidigt utvecklingsskede.
Pilotprojektet kommer därför att fortsätta att fokusera på sammanlänkning av rörlighetsbehov med redan pågående projekt som smarta byar, SMARTA m.fl., och kommer särskilt att fokusera på återhämtningspo­ tentialen i landsbygdsområden och avlägsna områden efter covid-19-perioden.
Som nämnts bör man behålla målet att undersöka hur man bäst organiserar och utvecklar landsbygdsområden, med rörlighetslösningar för att på ett smidigt och hållbarast möjliga sätt nå de närmaste tätorterna och grannbyar.
Med utgångspunkt i framgångarna med planerna för hållbar rörlighet i städer (SUMP) skulle man i detta avseende kunna överväga arbete med att upprätta en landsbygdsmotsvarighet med integrerande planer för hållbar rörlighet på landsbygden.