L 45/1458
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
24.2.2022
COMISIE PROIECTE-PILOT
CAPITOLUL PP 07 — INVESTIȚII ÎN CAPITALUL UMAN, COEZIUNE SOCIALĂ ȘI VALORI (continuare) PP 07 21
(continuare)
PP 07 21 04
(continuare) Comentarii
Acest credit este destinat să acopere angajamentele restante din anii precedenți în cadrul proiectului-pilot.
Există dovezi științifice la nivel mondial care arată că singurătatea, lipsa unor rețele de sprijin sau a competențelor de comunicare au consecințe asupra sănătății (fizice și mintale) și consecințe sociale la nivel individual, precum și un impact economic asupra capacității de muncă a oamenilor și asupra capacității de interacțiune în societate.
Singurătatea are multe simptome (de exemplu, depresia), care primesc uneori tratament medical, dar cauzele profunde ale problemei rămân nerezolvate.
Efectul singurătății a ieșit în evidență pe scară largă în timpul crizei provocate de COVID-19, ceea ce a permis să se dovedească efectele negative ale izolării asupra coeziunii sociale și a sănătății mintale.
Singurătatea și criza provocată de COVID-19 vor avea un impact major asupra demografiei europene, nu numai în ceea ce privește sănătatea și gradul de interconectare socială, ci și asupra economiei, prin prisma productivității.
Într-o lume aflată în mișcare și schimbare rapidă, în care adesea contactele sunt mai mult virtuale decât fizice, în special în perioadele de izolare, de autoizolare sau de carantină, în care populațiile îmbătrânesc și sunt diverse din punct de vedere cultural și în care competențele lucrătorilor sunt supuse unor exigențe complexe, un număr din ce în ce mai mare de oameni se simt lăsați de o parte.
Individualismul societății duce la izolare și sfârșește prin a se transforma în singurătate.
În puținele țări în care au fost efectuate studii privind singurătatea înainte de criza provocată de COVID-19, aproximativ 80 % din oameni afirmă că se simt singuri în mod ocazional și un procent de 10-13 % spun că se simt singuri în mod permanent.
Nu numai persoanele în vârstă, ci în special tinerii sunt profund afectați, cel mai mare număr înregistrându-se în rândul tinerilor adolescenți.
În acest moment, puținele studii existente utilizează criterii, grupe de vârstă și definiții diferite.
La nivelul Uniunii au avut loc mai multe inițiative la scară mică: — sinteza politică intitulată „Singurătatea – o sarcină repartizată inegal în Europa”, care prezintă dovezi și date cu privire la acest subiect. — proiectul VulnerABLE a vizat o mai bună înțelegere a celor mai bune modalități de îmbunătățire a sănătății persoanelor care trăiesc în situații vulnerabile și izolate, de identificare și recomandare a unor strategii politice bazate pe date concrete, de sensibilizare a publicului cu privire la constatări și de sprijinire a consolidării capacităților în statele membre. — o evaluare inter pares cu participarea mai multor state membre, axată pe proiecte, măsuri și strategii de abordare a izolării sociale, a singurătății și a excluziunii sociale în rândul persoanelor în vârstă, care a avut loc în Germania în septembrie 2019. — sondajul european privind calitatea vieții, care oferă informații despre singurătate, printre altele raportul „Viața, munca și COVID-19”, care urmează să fie publicat.
Deși aceste activități oferă perspective diferite și parțiale asupra singurătății, este evident că este nevoie de un studiu cuprinzător, care să utilizeze date comparabile, pentru o imagine mai completă în vederea găsirii unor soluții eficiente și sustenabile, cu implicarea părților interesate.
Prin urmare, studiul ar trebui să ofere o nouă valoare adăugată, evitând în același timp suprapunerile.
Singurătatea și efectele sale de durată asupra excluziunii sociale și a sănătății mintale se regăsesc în fiecare grupă de vârstă și de gen.
În majoritatea țărilor, singurătatea îi afectează mai mult pe bărbați, deși datele în acest sens sunt puține.
Se pare că decalajul dintre est și vest și dintre nord și sud reflectă, de asemenea, diferențe de gen, în țările din est femeile fiind afectate mai mult de singurătate decât bărbații, în timp ce în Europa de Vest bărbații sunt aceia care suferă mai mult de singurătate.