L 45/1458
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
24.2.2022
KOMISSIO PILOTTIHANKKEET
LUKU PP 07 — INVESTOINTI IHMISIIN, SOSIAALINEN KOHEESIO JA ARVOT (jatkoa) PP 07 21
(jatkoa)
PP 07 21 04
(jatkoa) Selvitysosa
Määräraha on tarkoitettu kattamaan edellisiltä vuosilta pilottihankkeen puitteissa maksamatta olevat sitoumukset.
Maailmanlaajuisesti on akateemista näyttöä siitä, että yksinäisyydellä sekä tukiverkostojen tai viestintätaitojen puuttumisella on yksilötasolla terveydellisiä (fyysisiä ja psyykkisiä) ja sosiaalisia seurauksia sekä taloudellisia vaikutuksia ihmisten työkykyyn ja yhteiskunnan yhtenäisyyteen.
Yksinäisyys aiheuttaa monenlaisia oireita (esimerkiksi masennusta), jotka joskus edellyttävät lääketieteellistä hoitoa, mutta ongelman perussyitä ei vieläkään tunneta.
Yksinäisyyden vaikutus on tullut laajassa mittakaavassa esiin covid-19-kriisin aikana, joka on osoittanut eristyneisyydellä olevan kielteistä vaikutuksia sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja mielenterveyteen.
Yksinäisyyden ja covid-19:n seuraukset vaikuttavat merkittävästi paitsi Euroopan väestörakenteeseen terveyteen liittyvien ja sosiaalisten kytkösten kannalta myös talouteen tuottavuuden kautta.
Kasvava joukko ihmisiä tuntee jäävänsä jälkeen nopeasti etenevässä ja muuttuvassa maailmassa, jossa yhteydet toisiin ihmisiin ovat entistä useammin virtuaalisia, erityisesti liikkumisrajoitusten, omaehtoisen eristyksen tai karanteenin aikana, väestö ikääntyy ja on kulttuurisesti monimuotoista ja työntekijöille asetetaan monimutkaisia osaamisvaa­ timuksia.
Yhteiskunnan yksilöllisyys muuttuu vähitellen eristyneisyydeksi ja johtaa loppujen lopuksi yksinäisyyteen.
Niissä harvoissa maissa, joissa yksinäisyystutkimuksia on tehty ennen covid-19-kriisiä, noin 80 prosenttia väestöstä toteaa kokevansa joskus yksinäisyyttä ja jatkuvaa yksinäisyyttä tuntevien osuus pysyy tasaisesti 10–13 prosentissa.
Vakavasta yksinäisyydestä kärsivät ikääntyneiden lisäksi myös etenkin nuoret, ja yksinäisten nuorten määrä on korkeimmillaan varhaisnuoruudessa.
Tällä hetkellä harvoissa tehdyissä tutkimuksissa käytetään erilaisia kriteerejä, ikäryhmiä ja määritelmiä.
Unionin tasolla on toteutettu useita pienimuotoisia aloitteita: — Selvitys ”Loneliness – an unequally shared burden in Europe”, jossa esitetään aiheeseen liittyvää näyttöä ja tietoa. — VulnerABLE-hankkeessa pyrittiin ymmärtämään paremmin, miten haavoittuvissa tilanteissa ja eristyksissä elävien ihmisten terveyttä voidaan parhaiten parantaa, yksilöimään näyttöön perustuvia toimintastrategioita ja suosittelemaan niitä sekä lisäämään tietoisuutta havainnoista ja tukemaan valmiuksien kehittämistä jäsenvaltioissa. — Saksassa toteutettiin syyskuussa 2019 vertaisarviointi, johon osallistui useita jäsenvaltioita ja jossa keskityttiin hankkeisiin, toimenpiteisiin ja strategioihin, joilla pyritään torjumaan ikääntyneiden sosiaalista eristyneisyyttä, yksinäisyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä. — Euroopan elämänlaatututkimus, jossa annetaan tietoa yksinäisyydestä, muun muassa tuleva raportti ”Living, working and COVID-19”.
Vaikka nämä toimet tarjoavat erilaisia ja osittaisia näkökulmia yksinäisyyteen, on selvää, että tarvitaan kattavaa tutkimusta, jossa käytetään vertailukelpoisia tietoja, jotta saadaan täydellisempi kuva ja voidaan näin tarjota tehokkaita ja kestäviä ratkaisuja, joihin sidosryhmät osallistuvat.
Tutkimuksen olisi näin ollen tarjottava uutta lisäarvoa päällekkäisyyksiä välttäen.
Yksinäisyyttä ja sen pysyvää vaikutusta sosiaaliseen syrjäytymiseen ja mielenterveysongelmiin esiintyy kaikissa ikä- ja sukupuoliryhmissä, ja useimmissa maissa yksinäisyys vaikuttaa miehiin ankarammin.
Tiedot ovat kuitenkin niukkoja.
Näyttää siltä, että idän ja lännen ja pohjoisen ja etelän välinen jako ilmenee myös sukupuolten välisissä eroissa, sillä idässä lähinnä naiset ilmoittavat olevansa yksinäisiä, kun taas Länsi-Euroopassa miehet näyttävät kärsivän yksinäisyydestä enemmän.