24.2.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 45/1415 КОМИСИЯ ПИЛОТНИ ПРОЕКТИ
ГЛАВА PP 02 — ЕВРОПЕЙСКИ СТРАТЕГИЧЕСКИ ИНВЕСТИЦИИ (продължение) PP 02 21
(продължение)
PP 02 21 05
(продължение) След една година на пандемия от COVID-19, с всичките ѝ социално-икономически последици в допълнение към опустошителната загуба на човешки живот, се наблюдават очевидни тенденции, наред с други аспекти на пазара на труда, за култура на работа от по-далечно разстояние.
Ако се запазят някои аспекти на моделите на дистанционна работа, както за публичния, така и за частния сектор, това би могло да доведе забележителен брой хора и семейства да обмислят да се установят в селски райони, за да се възползват от по-чист въздух, по-тесни контакти с природата и по-спокойна и по-малко шумна среда.
Дали ще го направят или не, може да зависи в голяма степен от това дали може да им се гарантира мобилност, която не зависи непременно от използването на личен автомобил, за да могат да пътуват до градския район, когато професията им го изисква, и за да задоволяват ежедневните се нужди в рамките на региона.
Това обстоятелство, заедно с вече съществуващите потребности населението, което понастоящем живее в селски райони, да може да продължи да изпълнява своите съществуващи икономически дейности, като същевременно намалява въглеродния си отпечатък, изисква допълнителни устойчиви решения на равнището на селските райони, като се използват и доразвиват възможностите за интелигентна и споделена мобилност.
Те биха могли да бъдат изключително полезни и с оглед на все по-голямото търсене на екотуризъм в селските райони, един естествен компонент от който е използването на най-устойчивия начин на пътуване за достигане до дестинацията и за придвижване в рамките на региона.
Като се има предвид всичко това, от гледна точка на публичната политика е изключително важно да се познава настоящият сценарий и двойната възможност, която той представлява както за смекчаване, така и дори за обръщане на настоящата тенденция на обезлюдяване на селските райони, което задълбочи териториалните дисбаланси между градските възли и отдалечените райони, като същевременно се гарантира, че селският транспорт, който в днешно време е силно зависим от изкопаеми горива, също допринася със своя дял към навременните усилия за намаляване на емисиите, изисквани от Европейския законодателен акт за климата.
В това отношение е важно да се подчертае, че транспортът е отговорен за една четвърт от общите емисии и действително е основният сектор, който не е постигнал намаляване на емисиите през последните десетилетия, което прави проектът във всеки от компонентите му от решаващо значение, и по-специално насърчаването на преминаването към други видове транспорт.
Като се запазва необходимостта от структурни цели и свързани с тях конкретни инициативи, предложени в първоначалното предложение (т.е. по-голяма наличност и свързаност с обществения транспорт и линиите за пътуване до работното място, както и координирани съвместни решения за по-голяма честота на транспорта в планински райони с разпръснати села, наред с другото), и особено напредък по отношение на възможностите, които предлагат цифровизацията и целевият цифров преход за пътуванията „от врата до врата“ и устойчивата и интелигентна мобилност, например по отношение на споделените електрически велосипеди или съвместното ползване на автомобил и на равнището на селските райони, последните могат да бъдат насърчени от някои прости творчески решения, като например широко разпространение на подкрепените от инициативата LEADER „Mitfahrerbänke“ (пейки, където да се чака за споделено пътуване).
Става въпрос наистина за обикновени пейки, проектирани и разположени стратегически в селата, за да се улесни качването на пътник и придвижването по маршрути, които рядко се използват от обществения транспорт, предлагащи както структурни, така и еднократни решения за мобилност (например свързани с екотуризма), като по този начин се насърчава култура на споделена мобилност и се опазва околната среда.
В заключение, освен идеите за евентуални конкретни допълнения, е важно да се осигури приемственост на този пилотен проект, тъй като политическият процес на ЕС за устойчива мобилност в селските райони все още е на ранен етап на развитие.
Поради това пилотният проект ще продължи да се съсредоточава върху свързването на нуждите от мобилност с вече текущи проекти като „Интелигентни селища“, SMARTA и др., и ще се съсредоточи по-специално върху потенциала за възстановяване на селските и отдалечените райони в периода след COVID-19.
Както беше споменато, той следва да запази целта си да проучи как най-добре да се организират и развиват селските райони с техните решения за мобилност, за да се свързват безпроблемно и по най-устойчив начин с най-близките градски агломерации и със съседните села.
В този смисъл, като се има предвид успехът на плановете за устойчива градска мобилност в градския контекст, може да се обмисли създаването на еквивалент на интегрирани планове за устойчива мобилност в селските райони.