2022.12.30.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 498/25
7. elismeri, hogy az érintett helyi és regionális érdekelt felekkel – köztük vállalkozásokkal, egyetemekkel és kutatóközpontokkal, civil társadalmi szervezetekkel és polgárokkal – való együttműködés révén a városok és régiók hozzájárulnak az éghajlat-politikai intézkedések közismertségének és nyilvános elfogadásának növeléséhez helyi, regionális, nemzeti és globális szinten, valamint bolygónk tűrőképességének határain belül mindenki számára lehetővé teszik és előmozdítják a jó életet; 8. emlékeztet arra, hogy az éghajlat-politikai menetrend volt az Európa jövőjéről szóló konferencia polgári vitacsoportjai és plenáris ülése által felvetett egyik fő téma, és ennek eredményeként 49, részletes intézkedésekkel kiegészített javaslat született.
Az uniós polgárok a zöld átállás felgyorsítását, valamint az oktatás, a jobb kommunikáció és a társadalmi igazságosság előtérbe helyezését sürgetik (1); 9.
emlékeztet arra, hogy az éghajlatváltozásnak külön nemi dimenziója van, mivel globális szinten a nőket jobban érintik az éghajlatváltozás következményei; ezért a női vezetők éghajlat-politikai tárgyalásokon való részvétele elengedhetetlen a hatékony éghajlat-politikai fellépéshez, és a szubnacionális klímadiplomácia segíthet áthidalni ezt a szakadékot, mivel arányosan több nő aktív a helyi politikában; 10. hangsúlyozza, hogy a városokban számos, az éghajlat-politikai fellépés élvonalában tevékenykedő fiatal él, akik olyan új mozgalmakat és kezdeményezéseket alkotnak, mint az ifjúsági éghajlati stratégia, és újfajta nyomást gyakorolnak a helyi, regionális és központi kormányzatokra.
Az ifjúsági szervezetekkel való együttműködés révén a városok megfelelő eszközöket, platformokat és helyszíneket biztosítanak a fiatalok számára ahhoz, hogy utcai összejöveteleken vagy a helyi önkormányzati üléseken való részvételen keresztül kifejezhessék véleményüket.
Végső soron a városok és régiók így a jövő vezetőit nevelik ki aktívan, akik készen állnak a helyi problémák kezelésére és saját közösségük képviseletére; 11. rámutat arra, hogy különösen fontos a helyi és regionális önkormányzatok bevonása annak meghatározásába, hogy a tervezett éghajlat-politikai fellépések milyen lehetőségekkel és kockázatokkal járnak a különböző nemek, korcsoportok, foglalkozási csoportok és üzleti ágazatok foglalkoztatása, jövedelme és gazdasági tevékenysége tekintetében; 12. úgy véli, hogy a polgárokhoz való közelség miatt a városok és a régiók a közösségi szerepvállalás, az önrendelkezés és a jó kormányzás megvalósításának eszközei: a szubnacionális diplomácia közvetlen kapcsolatot teremt a polgárok és a globális ügyek között, áthidalva a hagyományos többoldalú politikai döntéshozatal demokratikus hiányosságait, ahol a polgárok nem vesznek részt a meghozott döntésekben; 13. úgy véli, hogy a szubnacionális klímadiplomácia hozzájárulhat az államok közötti diplomácia sajátos kihívásainak, például a gyakori patthelyzeteknek és az észak-déli megosztottságnak a leküzdéséhez; 14. felhívja a figyelmet a régiók és települések éghajlat-politikai fellépéssel foglalkozó nemzetközi szövetségeire, például az Under2 koalícióra, amelyek szubnacionális szinten jelentős mértékben hozzájárulnak a nemzetközi éghajlatvédelmi politikához, és ezért szorosabban be kell vonni őket az ENSZ-tárgyalásokba; arra kéri az Európai Bizottságot, hogy vonja be ezeket a szövetségeket az éghajlat-diplomáciai tevékenységébe; 15. kiemel néhány olyan szintet, ahol a szubnacionális szereplők előremozdítják a nemzetközi és az uniós klímapolitikai menetrendet: a) progresszív éghajlat-politikák elfogadása joghatóságukon belül, a helyi érdekelt felek és a különböző csoportok képviselőinek bevonása mellett, a végrehajtás elősegítése érdekében; b) horizontális diplomácia révén egyéb szubnacionális szereplők elkötelezése az ambiciózus éghajlat-politikai célok iránt, miáltal az éghajlat-politikai ambíciókkal rendelkező területek átfogóbb és erősebb közösségei jönnek létre; c) vertikális diplomácia révén a nemzeti környezetvédelmi és éghajlatvédelmi politikák befolyásolása, valamint álláspontjuk határozott képviselete az éghajlatváltozásról szóló vitában és az állami tárgyalásokon; a lehetséges károk korlátozása kedvezőtlen nemzeti politikák esetén;
(1)
A 3. javaslat 11. intézkedése az EU vezető szerepének növelését, valamint azt sürgeti, hogy az EU vállaljon nagyobb szerepet és felelősséget az ambiciózus éghajlat-politikai fellépés, az igazságos átmenet, valamint a veszteségek és károk nemzetközi keretben történő kezelésének támogatása érdekében.