29.12.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
C 495/17
Hostiteľský členský štát a členský štát odberu podpíšu dohodu o spolupráci na spoločnom projekte.
V politickej dohode na vysokej úrovni sa uvádza, že každému z nich sa pridelí množstvo štatistík OZE z projektu, ktoré zodpovedá množstvu elektriny podporovanej danou krajinou.
Keďže veterný park na mori sa nachádza vo VHZ hostiteľskej krajiny, štandardne sa jej pridelia štatistiky OZE, ktoré by potom bolo potrebné prerozdeliť podľa dohody.
Hostiteľská krajina a krajina odberu vykonajú analýzu nákladov a prínosov, pričom identifikujú najdôležitejšie položky nákladov a prínosov a ich účinky.
Vo svojej analýze nákladov a prínosov sa rozhodnú zamerať na náklady na výrobu energie, náklady na integráciu systému, emisie skleníkových plynov, znečistenie ovzdušia a iné miestne znečistenie, bezpečnosť dodávok a inovačné účinky.
Na určenie ich účinkov na rozdelenie nákladov a prínosov zahŕňajú a posudzujú aj náklady na podporu, ako aj účinky na štatistiky OZE.
Členský štát A (hostiteľ)
Členský štát B (odberateľ)
Členský štát C (štatistický prenos)
Vyrobená energia z obnoviteľných zdrojov
40 %
60 %
neuplatňuje sa
Štatistiky OZE
40 %
50 %
10 %
Náklady na podporu
40 %
60 %
neuplatňuje sa
Náklady na integráciu systému (1)
100 %
neuplatňuje sa
neuplatňuje sa
Úspory emisií skleníkových plynov
40 %
60 %
neuplatňuje sa
Znečistenie ovzdušia a iné miestne znečistenie
40 %
60 %
neuplatňuje sa
Bezpečnosť dodávok
40 %
60 %
neuplatňuje sa
(1) Znáša PPS.
Obe spolupracujúce strany sa dohodnú, že sa zamerajú na náklady na podporu, štatistiky OZE a náklady na integráciu systému výlučne na rozdelenie nákladov a prínosov a vylúčia všetky ostatné prvky nákladov a prínosov.
V ďalšom kroku hostiteľská krajina a krajina odberu pristúpia k súčtu všetkých nákladov a prínosov pre každú z nich, z čoho vyplývajú celkové čisté prínosy/náklady na členský štát.
Keďže hostiteľská krajina znáša všetky náklady na integráciu systému, vznikajú jej čisté náklady a požaduje, aby sa náklady na integráciu systému započítali do ceny prenosu.
Vo všeobecnosti je priestor na rokovania o cene prenosu určený pomerným príspevkom spolupracujúcich členských štátov k nákladom na podporu.
V závislosti od toho, či sú vo vzájomnom porovnaní vyššie náklady na podporu v členskom štáte odberu alebo v hostiteľskom členskom štáte, prínos zo spolupráce v súvislosti s platbami podpory bude mať buď jeden, alebo druhý štát.
Vo všeobecnosti sa minimálna cena prenosu určuje podľa dodatočných nákladov na podporu, ktoré vzniknú členskému štátu A alebo B, pričom maximálna cena predstavuje celkové úspory nákladov na podporu.
Predpokladajme, že náklady na podporu špecifickú pre technológiu sú vyššie v členskom štáte odberu v porovnaní s hostiteľským členským štátom.
Spolupráca tak vedie k úsporám nákladov v členskom štáte odberu, zatiaľ čo náklady na podporu v hostiteľskom členskom štáte sa môžu zvýšiť (v porovnaní s prípadom nespolupráce).
Spolupráca však vedie k čistej úspore nákladov, keďže celkové náklady na podporu sú v prípade spolupráce nižšie v porovnaní s prípadom nespolupráce.
V tomto príklade hostiteľskému členskému štátu vznikajú vyššie náklady na podporu, ako by mal v prípade nespolupráce, čo by viedlo k finančnej kompenzácii vo forme presunu do hostiteľského členského štátu.
Výška ceny prenosu sa určí rokovaním, mala by však byť nastavená tak, aby obe krajiny dostatočne motivovala k tomu, aby spoluprácu považovali za prínosnú, t. j. pre hostiteľský členský štát musí byť aspoň taká vysoká, v ideálnom prípade vyššia, ako dodatočné vynaložené náklady na podporu, a pre členský štát odberu musí byť nižšia ako jeho celkové úspory nákladov.
Samozrejme, krajiny môžu mať aj nefinančné motívy pokračovať v spolupráci, čo môže ovplyvniť ich ochotu akceptovať nižšiu/vyššiu cenu prenosu.
Odchylne od celkového objemu predpokladanej vyrobenej energie z obnoviteľných zdrojov a nákladov vynaložených oboma krajinami vypočítajú cenu prenosu (EUR/kWh), ktorá zohľadňuje aj rovnaké rozdelenie nákladov na integráciu systému.