29.12.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 495/17
Statul membru gazdă și statul membru beneficiar semnează un acord de cooperare pentru proiectul comun.
Acordul politic la nivel înalt prevede că fiecăruia i se alocă cantitatea de statistici privind SRE din proiect care corespunde cantității de energie electrică pentru care oferă sprijin țara respectivă.
Întrucât parcul eolian offshore este situat în ZEE a țării gazdă, acestuia i se vor aloca în mod implicit statisticile privind SRE care ar trebui apoi redistribuite în conformitate cu acordul.
Țara gazdă și țara beneficiară efectuează o analiză cost-beneficiu, identificând cele mai relevante elemente de cost și beneficiu și efectele acestora.
În analiza lor cost-beneficiu, statele membre decid să se concentreze asupra costurilor de producere a energiei, asupra costurilor de integrare a sistemului, asupra emisiilor de gaze cu efect de seră, asupra poluării atmosferice și a altor tipuri de poluare locală, asupra securității aprovizionării și asupra efectelor inovării.
Pentru a determina efectele acestora asupra partajării costurilor și a beneficiilor, acestea includ și evaluează, de asemenea, costurile de sprijin, precum și efectele asupra statisticilor privind sursele regenerabile de energie.
Statul membru A (gazdă)
Statul membru B (beneficiar)
Statul membru C (transfer statistic)
Energie din surse regenerabile produsă
40 %
60 %
N/A
Statistici referitoare la SRE
40 %
50 %
10 %
Costurile de sprijin
40 %
60 %
N/A
Costurile de integrare a sistemului (1)
100 %
N/A
N/A
Reducerea emisiilor de GES
40 %
60 %
N/A
Poluarea atmosferică și alte tipuri de poluare locală
40 %
60 %
N/A
Securitatea aprovizionării
40 %
60 %
N/A
(1) Suportate de OST.
Cele două părți cooperante convin să se concentreze asupra costurilor de sprijin, a statisticilor privind sursele regenerabile de energie și a costurilor de integrare a sistemului exclusiv pentru partajarea costurilor și a beneficiilor și pentru eliminarea tuturor celorlalte elemente de cost și beneficiu.
În etapa următoare, țara gazdă și țara beneficiară însumează toate costurile și beneficiile pentru fiecare dintre acestea, rezultând un beneficiu/cost net total per stat membru.
Întrucât țara gazdă suportă toate costurile de integrare a sistemului, aceasta suportă un cost net și solicită să fie luate în considerare costurile de integrare a sistemului la calcularea prețului de transfer.
În general, spațiul de negociere pentru prețul de transfer este determinat de contribuția relativă a statelor membre cooperante la costurile de sprijin.
În cazul în care costurile de sprijin sunt mai mari în statul membru beneficiar sau în statul membru gazdă în raport cu celălalt stat, fie unul, fie celălalt va avea un beneficiu de pe urma cooperării în ceea ce privește plățile de sprijin.
În general, pragul pentru prețul de transfer este determinat de costurile suplimentare de sprijin suportate fie de statul membru A, fie de statul membru B, iar plafonul este reducerea totală a costurilor de sprijin.
Să presupunem că sunt mai mari costurile de sprijin specifice tehnologiei în statul membru beneficiar în comparație cu statul membru gazdă.
Prin urmare, cooperarea conduce la economii de costuri în statul membru beneficiar, în timp ce costurile de sprijin în statul membru gazdă ar putea crește (în comparație cu situația în care nu ar participa la cooperare).
Cu toate acestea, cooperarea contribuie la o reducere netă a costurilor, deoarece costurile totale de sprijin sunt mai mici în cazul cooperării decât în cazul lipsei de cooperare.
În exemplu, statul membru gazdă suportă costuri de sprijin mai mari decât cele pe care le-ar suporta dacă nu ar coopera, ceea ce ar conduce la o compensație financiară sub forma unui transfer către statul membru gazdă.
Nivelul prețului de transfer va fi stabilit prin negociere, dar ar trebui stabilit astfel încât să ofere suficiente stimulente pentru ca ambele țări să considere cooperarea benefică, adică pentru statul membru gazdă trebuie să fie cel puțin la fel de mare, în mod ideal mai mare, precum costurile suplimentare de sprijin suportate, iar pentru statul membru beneficiar trebuie să fie mai mic decât economiile totale de costuri.
Desigur, țările ar putea avea, de asemenea, motive nefinanciare să continue cooperarea, ceea ce le-ar putea influența disponibilitatea de a accepta un preț de transfer mai mic/mai mare.
Pornind de la volumul total de energie regenerabilă potențială generată și de la costurile suportate de ambele țări, acestea calculează un preț de transfer (EUR/kWh) care ia în considerare, de asemenea, o împărțire egală a costurilor de integrare a sistemului.