29.12.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 495/17
Værtsmedlemsstaten og aftagermedlemsstaten underskriver en samarbejdsaftale om det fælles projekt.
Det fremgår af den politiske aftale på højt plan, at de hver især skal tildeles den mængde VE-statistikker fra projektet, der svarer til den mængde elektricitet, der får støtte af det pågældende land.
Da havvindmølleparken er beliggende i værtslandets eksklusive økonomiske zone, vil den automatisk få tildelt de VE-statistikker, som så skal fordeles i henhold til aftalen.
Værtslandet og aftagerlandet gennemfører en cost-benefit-analyse, der identificerer de mest relevante omkostninger og fordele og deres virkninger.
I deres cost-benefit-analyse beslutter de at fokusere på omkostningerne ved energiproduktion, systemintegrationsomkostninger, drivhusgasemissioner, luftforurening og anden lokal forurening, forsyningssikkerhed og innovationseffekter.
For at fastslå deres indvirkninger for delingen af omkostninger og fordele vurderer de også støtteomkostninger samt virkninger for VE-statistikker.
Medlemsstat A (vært)
Medlemsstat B (aftager)
Medlemsstat C (statistisk overførsel)
Produktion af vedvarende energi
40 %
60 %
Ikke relevant
VE-statistikker
40 %
50 %
10 %
Støtteomkostninger
40 %
60 %
Ikke relevant
Systemintegrationsomkostninger (1)
100 %
Ikke relevant
Ikke relevant
Drivhusgasemissionsbesparelser
40 %
60 %
Ikke relevant
Luftforurening og anden lokal forurening
40 %
60 %
Ikke relevant
Forsyningssikkerhed
40 %
60 %
Ikke relevant
(1) Afholdes af TSO'en.
De to samarbejdende parter er enige om at fokusere på støtteomkostninger, VE-statistikker og systemintegration udelukkende i forbindelse med deling af omkostninger og se bort fra alle andre elementer af omkostninger og fordele.
I næste trin går værtslandet og aftagerlandet videre og sammenlægger alle omkostninger og fordele for hvert land, hvilket fører til en samlet nettofordel/omkostning for hver medlemsstat.
Da værtslandet bærer alle systemintegrationsomkost­ ningerne, bærer det en nettoomkostning og kræver, at systemintegrationsomkostningerne skal indregnes i overførselsprisen.
Generelt afhænger forhandlingsområdet for overførselsprisen af de samarbejdende medlemsstaters relative bidrag til støtteomkostningerne.
Afhængigt af om støtteomkostningerne er højere i aftagermedlemsstaten eller værtsmedlemsstaten sammenlignet med hinanden, vil enten den ene eller den anden medlemsstat få gavn af samarbejdet med hensyn til støttebetalingerne.
Generelt bestemmes den nedre grænse for afregningsprisen af de yderligere støtteomkostninger, der afholdes af enten medlemsstat A eller B, og loftet er de samlede besparelser på støtteomkostningerne.
Lad os antage, at de teknologispecifikke støtteomkostninger er højere i aftagermedlemsstaten end i værtsmedlemsstaten.
Samarbejdet fører således til omkostningsbesparelser i aftagermedlemsstaten, mens støtteomkostningerne i værtsmedlemsstaten kan stige (sammenlignet med en situation uden samarbejde).
Samarbejdet fører imidlertid til en nettoomkostningsbesparelse, da de samlede støtteomkostninger er lavere, når der samarbejdes, sammenlignet med en situation uden samarbejde.
I eksemplet påføres værtsmedlemsstaten højere støtteomkostninger, end den ville have i en situation uden samarbejde, hvilket ville resultere i en økonomisk kompensation i form af en overførsel til værtsmedlemsstaten.
Overførselsprisens størrelse vil blive fastsat gennem forhandling, men den bør fastsættes på en sådan måde, at den giver begge lande tilstrækkelige incitamenter til at anse samarbejdet for at være fordelagtigt, dvs. for værtsmedlemsstaten skal den være mindst lige så høj som, ideelt set højere end, de ekstra støtteomkostninger, der påløber, og for aftagermedlemsstaten skal den være lavere end dens samlede omkostningsbesparelser.
Landene kan naturligvis også have ikke-økonomiske motiver til at fortsætte samarbejdet, hvilket kan påvirke deres vilje til at acceptere en lavere/højere overførselspris.
Med udgangspunkt i den planlagte samlede mængde vedvarende energi, der skal produceres, og de omkostninger, som begge lande skal afholde, beregner de en transferpris (EUR/kWh), som også tager højde for en ligelig fordeling af systeminte­ grationsomkostningerne.