29.12.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 495/17
Приемащата и подпомагащата държава членка подписват споразумение за сътрудничество за съвместния проект.
В политическото споразумение на високо равнище се посочва, че на всяка от тях се разпределя количеството статистически данни за ВЕИ от проекта, което съответства на количеството електроенергия, подпомагано от тази държава.
Тъй като ветроенергийният парк в морето е разположен в ИИЗ на приемащата държава, по подразбиране тя ще получи статистическите данни за ВЕИ, които след това ще трябва да бъдат преразпределени съгласно споразумението.
Приемащата и подпомагащата държава членка извършват анализ на разходите и ползите, като определят най-важните елементи на разходите и ползите и техните ефекти.
В своя анализ на разходите и ползите те решават да се съсредоточат върху разходите за генериране на енергия, разходите за включване в системата, емисиите на парникови газове, замърсяването на въздуха и друго местно замърсяване, сигурността на енергийните доставки и ефектите върху новаторството.
За да определят ефектите им върху подялбата на разходите и ползите, те включват и оценяват разходите за подпомагане, както и ефекта върху статистическите данни за ВЕИ.
Държава членка A (приемаща)
Държава членка Б (подпомагаща)
Държава членка В (статистическо прехвърляне)
Генерирана енергия от възобновяеми източници
40 %
60 %
N/A
Статистически данни за ВЕИ
40 %
50 %
10 %
40 %
60 %
N/A
Разходи за включване в системата ( )
100 %
N/A
N/A
Намаления на емисиите на парникови газове
40 %
60 %
N/A
Замърсяване на въздуха и друго местно замърсяване
40 %
60 %
N/A
Сигурност на енергийните доставки
40 %
60 %
N/A
Разходи за подпомагане 1
(1) Поемат се от ОПС.
Двете сътрудничещи си страни се договарят да се съсредоточат върху разходите за подпомагане, статистическите данни за ВЕИ и разходите за включване в системата единствено за целите на подялбата на разходите и ползите и да отхвърлят всички други елементи на разходите и ползите.
Следващата стъпка е събиране от страна на приемащата и подпомагащата държава членка на всички разходи и ползи за всяка една от тях, което води до обща нетна полза/общ нетен разход за всяка държава членка.
Тъй като приемащата държава поема изцяло разходите за включване в системата, тя понася нетни разходи и изисква разходите за системната интеграция да бъдат включени в цената на прехвърлянето.
Като цяло пространството за договаряне на цената на прехвърлянето се определя от относителното участие на сътрудничещите си държави членки в разходите за подпомагане.
В зависимост от това дали разходите за подпомагане са по-високи в подпомагащата, или в приемащата държава членка, едната или другата държава членка ще има полза от сътрудничеството по отношение на плащанията за подпомагане.
По принцип долната граница на цената на прехвърлянето се определя от допълнителните разходи за подпомагане, направени или от държава членка А, или от държава членка Б, а горната граница е общият размер на икономиите от разходите за подпомагане.
Нека приемем, че специфичните за технологията разходи за подпомагане са по-високи в подпомагащата държава членка в сравнение с приемащата държава членка.
По този начин сътрудничеството води до икономии на разходи в подпомагащата държава членка, докато разходите за подпомагане в приемащата държава членка може да се увеличат (в сравнение с варианта, при който няма сътрудничество).
Въпреки това сътрудничеството води до нетни икономии на разходи, тъй като общите разходи за подпомагане са по-ниски в случай на сътрудничество в сравнение варианта без сътрудничество.
В примера приемащата държава членка поема по-високи разходи за подпомагане, отколкото би имала при варианта без сътрудничество, което би довело до финансова компенсация под формата на прехвърляне към приемащата държава членка.
Равнището на цената на прехвърлянето ще се определи чрез преговори, но то следва да бъде установено по такъв начин, че да осигурява достатъчно стимули и за двете държави, за да се счита сътрудничеството за полезно, т.е. за приемащата държава членка тя трябва да бъде поне толкова висока, колкото направените допълнителни разходи за подпомагане, а в идеалния случай и по-висока, а за подпомагащата държава членка тя трябва да бъде по-ниска от нейните общи икономии на разходи.
Разбира се, държавите може да имат и нефинансови мотиви за осъществяване на сътрудничеството, които може да повлияят на готовността им да приемат по-ниска/по-висока цена на прехвърлянето.
Като се изхожда от общия обем на потенциално генерираната енергия от възобновяеми източници и разходите, направени от двете държави, те изчисляват цена на прехвърлянето (€/kWh), която отчита и разпределението на разходите за включване в системата поравно.