27.12.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 493/15 torek 7. junija 2022
40. pozdravlja, da se je turška vlada odločila ratificirati Pariški podnebni sporazum ter se zavezala, da bo Turčija do leta 2053 ogljično nevtralna, in napovedala prilagoditev evropskemu zelenemu dogovoru; meni, da je izvajanje evropskega zelenega dogovora velika priložnost, da EU in Turčija uskladita svojo trgovinsko in podnebno politiko, ter poziva EU, naj se na tem področju tesno usklajuje s Turčijo in jo podpira pri ambicioznih ukrepih za varstvo podnebja; ugotavlja, da lahko agencije in industrijska zavezništva EU spodbudno vplivajo na sodelovanje med EU in Turčijo pri zeleni preobrazbi; poziva Turčijo, naj še napreduje pri usklajevanju z direktivami in pravnim redom EU na področju okolja in podnebnih ukrepov; poziva turško vlado, naj ukrepa na podlagi svoje napovedi ter razvije nacionalno strategijo in akcijski načrt za smiselno zmanjšanje emisij CO2; pozdravlja delo, ki ga opravljajo zagovorniki okoljskih pravic, in svari pred hudim vplivom velikih javnih infrastrukturnih projektov na okolje; je seznanjen, da se je leta 2021 začela gradnja istanbulskega kanala, in opozarja okoljevarstvenike in okoljevarstveno zbornico, da bo kanal ogrozil že tako negotovo oskrbo z vodo v Istanbulu in uničil okoliški ekosistem, vključno z naravnim ravnovesjem med Črnim in Marmarskim morjem; poziva turške oblasti, naj nemudoma ukrepajo za zaščito Marmarskega morja in prepovejo vse infrastrukturne projekte, ki bi dodatno prispevali k onesnaževanju tega vodnega telesa; v zvezi s tem pozdravlja odločitev turške vlade, da Marmarskemu morju podeli poseben okoljevarstveni status; ponovno poziva turško vlado, naj ustavi svoje načrte za jedrsko elektrarno Akkuyu in se posvetuje z vladami sosednjih držav o morebitnem nadaljnjem razvoju projekta Akkuyu, ki se bo nahajal v regiji, za katero so značilni hudi potresi, kar bi pomenilo veliko grožnjo ne samo za Turčijo, ampak tudi za celotno sredozemsko regijo;
41. priznava, da lahko Turčija zunanjo politiko vodi v skladu s svojimi interesi in cilji, vendar pričakuje, da se bo ta politika branila z diplomacijo in dialogom na podlagi mednarodnega prava ter da bo vse bolj usklajena s politiko EU, saj gre za državo kandidatko; meni, da je sodelovanje med EU in Turčijo v zunanji in varnostni politiki temeljnega pomena ter da je za prihodnje varnostne strukture EU, zlasti v soseščini, potrebno strateško sodelovanje in boljše komuniciranje s Turčijo, če naj bodo te strukture učinkovite; meni, da lahko EU in Turčija tesneje sodelujeta na številnih zunanjepolitičnih področjih, npr. pri Ukrajini in Afganistanu; opozarja tudi, da EU in Nato ostajata najzanesljivejša dolgoročna partnerja Turčije pri mednarodnem varnostnem sodelovanju, in poziva Turčijo, naj ohrani politično doslednost na področju zunanje in varnostne politike, saj je članica Nata in ima status države kandidatke za članstvo v EU; poziva turško vlado, naj prošnji Finske in Švedske za članstvo v Natu obravnava v dobri veri, naj si konstruktivno prizadeva za rešitev morebitnih odprtih vprašanj v skladu z vrednotami EU in pravnimi zahtevami in naj se vzdrži izvajanja neprimernega pritiska v tem procesu; v zvezi s tem obžaluje, da je Turčija med vsemi državami kandidatkami najmanj usklajena (14 %) s skupno zunanjo in varnostno politiko (SZVP) ter skupno varnostno in obrambno politiko (SVOP), ter ponovno poziva Turčijo, naj ta trend prednostno spremeni glede na velik potencial skupnega ukrepanja v zvezi z različnimi izzivi v regiji in po svetu; v zvezi s tem z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je turška zunanja politika v zadnjih letih posegla v prednostne naloge EU v okviru SZVP, tudi v zvezi s Kavkazom, Sirijo, Libijo in Irakom;
42. izraža priznanje nedavnemu zbliževanju Turčije in Armenije pri odločitvi o vzpostavitvi dvostranskih stikov, imenovanju posebnih predstavnikov in ponovni uvedbi letov med državama; meni, da je ta poskus zelo pozitiven razvoj, ki pozitivno vpliva na blaginjo in varnost v regiji; spodbuja obe strani, naj si še naprej prizadevata za popolno normalizacijo svojih odnosov, in poziva EU, naj ta proces dejavno podpre; spodbuja Turčijo, naj utira pot resnični spravi med turškim in armenskim ljudstvom, vključno z rešitvijo spora glede armenskega genocida, ter naj v celoti spoštuje svoje obveznosti glede zaščite armenske in druge kulturne dediščine; upa, da bo to dalo nov zagon normalizaciji odnosov na Južnem Kavkazu; ravno tako pozdravlja diplomatska prizadevanja Turčije za normalizacijo odnosov z različnimi bližnjevzhodnimi državami, zlasti Izraelom; ponovno spodbuja Turčijo, naj prizna armenski genocid;
43. ugotavlja, da je bil kljub nekaterim znakom umirjanja razmer v vzhodnem Sredozemlju od zadnjega poročila o Turčiji nedavno opažen nov porast napetosti; se še vedno povsem zaveda, da bi se lahko kakršna koli pozitivna dinamika zlahka kadar koli obrnila, saj temeljna vprašanja ostajajo nerešena; pri tem obžaluje nedavne izjave turških uradnikov, ki oporekajo suverenosti Grčije nad nekaterimi njenimi otoki, saj imajo nasprotni učinek in spodkopavajo varnostno okolje na tem območju; še naprej poziva Turčijo in vse vključene deležnike, naj začnejo v dobri veri mirno reševati spore in naj se vzdržijo enostranskih dejanj ali groženj; še naprej poziva vse strani, naj si iskreno in skupaj prizadevajo za pogajanja o razmejitvi izključnih ekonomskih con in epikontinentalnega pasu v dobri veri, pri tem pa v celoti spoštujejo določbe in načela mednarodnega prava; v zvezi s tem obsoja, da turške vojne ladje nadlegujejo raziskovalna plovila, ki izvajajo raziskave v izključni ekonomski coni, ki jo je razmejila Republika Ciper; poleg tega obsoja turške kršitve grškega nacionalnega zračnega prostora, vključno s preleti naseljenih območij in ozemelj, saj taka dejanja kršijo suverenost in suverene pravice držav članic EU, kar je v nasprotju z mednarodnim pravom; izraža popolno solidarnost z Grčijo in