C 493/68
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
27.12.2022.
Otrdiena, 2022. gada 7. jūnijs
22. norāda, ka attiecībā uz krājumiem, kuru kopējā pieļaujamā nozveja palielinās, piemēram, labas krājumu pārvaldības vai sekmīga atjaunošanas plāna gadījumā, dalībvalstis varētu apsvērt iespēju sadalīt papildu kvotas, pamatojoties uz ekonomiskiem, sociāliem un vides kritērijiem saskaņā ar 17. pantu;
23. uzsver, ka nerūpnieciskās un tradicionālās zvejniecības un to apvienības, piemēram, zvejnieku apvienības, ir vietējās sabiedrības, ekonomikas, kultūras un tradīciju būtiska iezīme daudzos ES piekrastes apgabalos un salās, un tādēļ uzskata, ka tām būtu vajadzīga īpaša uzmanība un attieksme, tostarp ad hoc kvotas, jo īpaši, ja kopējais krājuma apjoms ir palielinājies labas krājumu pārvaldības vai sekmīga atjaunošanas plāna gadījumā; 24. uzskata, ka, lai pilnībā sasniegtu KZP, Jūras stratēģijas pamatdirektīvā un Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam noteiktos mērķus, piešķirot zvejas iespējas, ir jāizmanto visi KZP regulas 17. pantā minētie kritēriju veidi (ekonomiskie, sociālie un vides kritēriji); atgādina, ka par piešķiršanas kritēriju izstrādi un īstenošanu ir atbildīgas dalībvalstis;
25. atgādina, ka bieži vien trūkst kvalitatīvu datu par atpūtas zvejas ietekmi uz vidi, sociālo jomu un ekonomiku vai tie ir nepilnīgi, kas nozīmē, ka nevar izstrādāt kritērijus, kas attiecas uz vidi, sociālo jomu un ekonomiku, kā prasīts 17. pantā; 26. mudina Komisiju uzlabot un stiprināt šādu datu vākšanu par atpūtas zveju, izmantojot uzlabotu datu vākšanas sistēmu un citus politikas instrumentus; 27. aicina Komisiju nodrošināt, ka katra attiecīgā dalībvalsts piešķir zvejas iespējas saskaņā ar KZP regulu un jo īpaši 17. pantu, izmantojot pārredzamus un objektīvus kritērijus, tostarp kritērijus, kas attiecas uz vidi, sociālo jomu un ekonomiku; uzskata, ka katrai dalībvalstij saskaņā ar subsidiaritātes principu būtu jānodrošina, ka kritēriji ir ilgtspējīgi un līdzsvaroti, lai ņemtu vērā vietējās īpatnības un risināmās problēmas;
28. uzskata, ka zivsaimniecības veidi un realitāte, ar ko tie saskaras, Eiropas Savienībā ir ļoti atšķirīgi un ka tāpēc nav universālu ekonomisku, vides vai sociālu kritēriju, ko varētu vienādi piemērot visā ES;
29. atgādina, ka dalībvalstis un ražotāju organizācijas vairākās valstīs ir izveidojušas kvotu rezerves, ko zvejniekiem varētu iedalīt, pamatojoties uz vides, ekonomiskajiem un sociālajiem kritērijiem;
30. aicina dalībvalstis stimulēt zvejniekus izmantot visilgtspējīgāko un videi draudzīgāko zvejas praksi, metodes un inovācijas; uzskata, ka šādi stimuli būtu jāapsver, izstrādājot piešķiršanas metodi saskaņā ar 17. pantu, un mudina dalībvalstis savos piešķiršanas procesos ņemt vērā klimata un ekosistēmas apsvērumus, pamatojoties uz pārredzamu kritēriju kopumu; atgādina, ka saskaņā ar 17. pantu dalībvalstīm ir jācenšas paredzēt arī stimulus zvejas kuģiem, kuri izmanto selektīvus zvejas rīkus vai zvejas paņēmienus ar samazinātu ietekmi uz vidi, piemēram, mazāku enerģijas patēriņu vai kaitējumu biotopam; 31. aicina dalībvalstis, izmantojot piešķiršanas procesus, stimulēt operatorus izveidot un stiprināt sociālo dialogu ar arodbiedrībām un darba ņēmēju organizācijām, kā arī pilnībā piemērot koplīgumus, lai veicinātu sociālo ilgtspēju un taisnīgus darba apstākļus zivsaimniecības nozarē; 32. atgādina, ka dalībvalstīm ir jācenšas paredzēt stimulus zvejas kuģiem, kuri izmanto pielāgotus zvejas rīkus vai zvejas paņēmienus ar samazinātu ietekmi uz vidi; norāda, ka dažas dalībvalstis nodrošina šādus stimulus; aicina pārējās dalībvalstis nodrošināt šādas iniciatīvas;
33. uzsver, ka zvejas iespēju piešķiršana, izmantojot tādus kritērijus kā mazāka ietekme uz vidi un ņemot vērā to, kā operators ir līdz šim ievērojis noteikumus, palīdzēs atjaunot zivju populācijas līdz ilgtspējīgam līmenim un uzlabot bioloģiskās daudzveidības aizsardzību;
34. aicina dalībvalstis saskaņā ar KZP regulas 17. pantu atbalstīt jauno zvejnieku un jaunpienācēju darbības uzsākšanu, lai mazinātu šķēršļus ienākšanai tirgū, novērstu tirgus nepilnības un galu galā veicinātu tik ļoti nepieciešamo paaudžu maiņu zivsaimniecības nozarē; turklāt aicina dalībvalstis izmantot visas EJZAF sniegtās iespējas, lai risinātu paaudžu maiņas jautājumu;