27.12.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 493/115 Neljapäev, 9. juuni 2022
5. rõhutab, et Euroopa Parlament kasutas oma algatusõigust, algatades ELi lepingu artikli 7 kohase õigusriigi tugevdamise menetluse; mõistab hukka asjaolu, et nõukogu ei ole võtnud järelmeetmeid seoses selle menetlusega ega parlamendi korduvate üleskutsetega tegutseda, ning juhib tähelepanu sellele, et nõukogu suutmatus kasutada tulemuslikult ELi lepingu artiklit 7 õõnestab jätkuvalt Euroopa ühiste väärtuste terviklikkust, vastastikust usaldust ja liidu kui terviku usaldusväärsust; peab oluliseks tagada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2020. aasta määruse (EL, Euratom) 2020/2092, mis käsitleb üldist tingimuslikkuse korda liidu eelarve kaitsmiseks (13), täielik ja viivitamatu rakendamine, austades samal ajal Euroopa Parlamendi rolli kaasseadusandjana; on seisukohal, et liidul puudub endiselt struktuurne valmisolek, et võidelda demokraatia, õigusriigi ja põhiõiguste vastu suunatud tagasilöökidega ning nende rikkumistega liikmesriikides; usub, et vastavate probleemide halvenemine eri liikmesriikides on näidanud vajadust tõelise institutsioonidevahelise koostöö järele; peab äärmiselt kahetsusväärseks, et ei reageeritud nõuetekohaselt parlamendi algatusele luua ELi demokraatia, õigusriigi ja põhiõiguste mehhanism, ning kordab oma üleskutset komisjonile ja nõukogule alustada parlamendiga viivitamata läbirääkimisi institutsioonidevahelise kokkuleppe üle;
6. kordab oma põhjendatud ettepanekut ilmse ohu kohta, et Ungari rikub oluliselt liidu aluseks olevaid väärtusi; väljendab uuesti oma sügavat muret asjaolu pärast, et kuulamiste standardmenetlused ei taga ühelt poolt parlamendi ning teiselt poolt komisjoni ja ühe kolmandiku liikmesriikide võrdset kohtlemist, kui esitletakse põhjendatud ettepanekut, ja seoses teabele juurdepääsuga; väljendab kahetsust selle üle, et kuulamised ei ole seni kaasa toonud märkimisväärseid edusamme ELi väärtuste olulise rikkumise ilmse ohu käsitlemisel;
7. avaldab kahetsust, et kolm liikmesriiki ei ole 2018. aastal vastu võetud Euroopa Liidu muudetud valimisseadust veel ratifitseerinud;
8. avaldab ka kahetsust, et nõukogu on senini keeldunud parlamendiga viimase uurimisõiguse küsimuses läbirääkimisi pidamast, olgugi et see on vastuolus ELi toimimise lepingu artikliga 226, samuti lojaalse koostöö põhimõttega ja vaatamata asjaomasele kohustusele jätab aluslepingu sätte rakendamata;
9. kiidab heaks parlamendi algatusel uue Euroopa Ombudsmani põhikirja vastuvõtmise, millega tagatakse selle põhikirja kooskõla Lissaboni lepinguga;
Nõukogu ja Euroopa Ülemkogu aluslepingutega kehtestatud algatusõigused
10. peab kahetsusväärseks, et majandus- ja rahapoliitika valdkonnas sätestatakse ELi toimimise lepingu artiklis 121 üksnes Euroopa Parlamendi teavitamine; märgib samuti, et nõukogu on kasutanud ELi toimimise lepingu artiklit 121 de facto algatusõigusena selles valdkonnas, ning nõuab, et parlamendile kui ainsale kodanike häält esindavale ELi institutsioonile antaks rohkem vastutust;
11. tunnistab ka, et Euroopa Ülemkogu on kasutanud vabaduse, turvalisuse ja õiguse vallas ELi toimimise lepingu artiklit 68 de facto algatusõigusena; rõhutab asjaolu, et Euroopa Ülemkogu ei ole kaasseadusandja ning et Euroopa Ülemkogu poolt selle valdkonna mitmeaastaste rakenduskavade vastuvõtmine ilma Euroopa Parlamendi või komisjoniga konsulteerimise kohustuseta tuleks läbi vaadata ja võtta arvesse selle poliitika eriti tõsist mõju kodanike põhiõigustele; palub, et parlamendile ja nõukogule antaks tulevikus aluslepingute läbivaatamisel see pädevus võrdsetel alustel;
12. märgib, et ELi toimimise lepingu artikli 76 kohaselt on nõukogul ühe neljandiku liikmesriikide kaudu algatusõigus, mis langeb kokku komisjoni omaga halduskoostöö ning kriminaalasjades politsei- ja õigusalase koostöö valdkonnas;
13. märgib, et need arengud on osa laiemast suundumusest, et nõukogu, Euroopa Ülemkogu ja komisjoni vaheline tasakaalustamatus kõigi poliitikavaldkondade otsustuspädevuse osas suureneb erineval määral; rõhutab, et see tava õõnestab aluslepingutega kehtestatud ELi institutsioonilist struktuuri; on veendunud, et tasakaal tuleb taastada demokraatliku legitiimsuse kasuks parlamendi samaväärsete õiguste kaudu;
(13)
ELT L 433 I, 22.12.2020, lk 1.