21.12.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 486/63
Taastuvenergia 2.21.
Taastuvallikatest, nagu tuulest, päikesest ja biogaasist, toodetud elektrienergia on maakeskkonna oluline osa.
Õigusaktide ühtlustamine liikmesriikide vahel peab edendama ja kaitsma tootvate tarbijate huve ning motiveerima investeeringuid taastuvenergiataristusse.
Kõigis liikmesriikides peab olema võimalik müüa toodetud energiat riiklikku võrku.
Tootvate tarbijate toodetava taastuvenergia ja tarbitava energia tasakaalustamiseks peavad olema olemas asjakohased hüvitusskeemid, et tagada maapiirkondade energiasõltumatus.
2.22.
Hiljutised enampakkumised taastuvallikatest toodetud elektri tsentraliseeritud hankimiseks on muutunud üha levinumaks ning on paljudel juhtudel aidanud vähendada tuule- ja päikeseenergiarajatiste ehituskulusid.
Üldiselt on maapiirkondade elektrienergia arendamine peamiselt seotud energiasektori CO2 heite vähendamisega ning puudub koostoime maaelu arengu eesmärkidega.
Maaelanikud on sageli sellise arendamise vastu, sest nad näevad kohalikule kogukonnale sellest vähe kasu tõusvat.
2.23.
Ühistud ja muud kohalikud organisatsioonid peavad olema kaasatud nii maismaa kui ka rannikualade taastuvelektrirajatiste asukohtades kokkuleppimisse.
Kohalikel kogukondadel peab olema sellistes rajatistes osalus ja nad peavad saama neist kasu kohalikul tasandil.
2.24.
Nendes suurtes projektides on taastuvenergia arendamine peamiselt seotud energiasektori CO2 heite vähenda­ misega ning maaelu arengule suurt tähelepanu ei pöörata.
Väikesed tuulepargid, väikesed päikeseelektrijaamad ja kääritusmahutid, mida käitavad ühistud ja kohalikud inimesed, võivad olla rohkem suunatud maaelu arengu edendamisele ning maakogukondade sotsiaalsele ja majanduslikule kaasamisele.
Nende kahe süsteemi vahel on vaja saavutada tasakaal.
Taastuvenergiakogukonnad ja kodanike energiakogukonnad võimaldavad saavutada õiglase energiasüsteemi ümberkujun­ damise koos kogukonna arenguga.
2.25.
Rootsi maapiirkondades tehtud juhtumiuuringus (Ejdemo ja Söderholm, 2015) leiti, et kogukonna toetusskeemide puudumisel olid tööhõivevõimalused maaelu arengu kontekstis väga tagasihoidlikud.
2.26.
Kodanike energiakogukond on juriidiline isik, kus kodanikud, VKEd ja kohalikud omavalitsused tulevad kokku lõppkasutajatena, et teha koostööd taastuvenergia tootmisel.
Üks selline näide on Feldheimi vald (väike küla Berliinist edelas), mis on saavutanud energiasõltumatuse.
Nad on oma tagahoovi püstitanud tuuleturbiinid ja paigaldanud sõltumatu võrgu.
Elanikud maksavad elektri eest miinimumhinda.
Biogaasitehase rajamine võimaldas külal rajada kaugküttevõrgu.
See on suurepärane näide toimivast taastuvenergia kogukonnast.
Samuti näitab see, et alt-üles lähenemisviis on maapiirkondade tuleviku jaoks ülioluline (5).
2.27.
Tarbimiskaja suunab elektritarbimise perioodidele, mil süsteem suudab nõudlusega toime tulla.
Tuleb tasandada elektri netotarbimise kõverat tippnõudluse perioodidel, et vältida katkestusi, sest toodetakse rohkem taastuvenergiat.
Akupõhise salvestuse, vesinikuhoidla ja aruka elektrifitseerimise kasutamine tagab paindlikkuse netotarbimise kõvera tasandamisel.
2.28.
Energeetikavolinik Kadri Simson ütles Dublinis Iirimaa parlamendiliikmetele kõneledes, et Ukrainas toimuv sõda on sundinud Brüsselit liikuma kiiremini edasi, et lõpetada kütuse importimine Venemaalt.
Ta ütles, et veel kokku leppimata ettepanekute kohaselt kavatseb EL 2030. aastaks tarbida 45 % energiast taastuvatest energiaallikatest.
See on rohkem kui praegune 32 % eesmärk ja üle kahe korra suurem kui 22 % osakaal 2020. aastal.
Komitee toetab seda uut eesmärki, kuid hoiatab, et seda on võimalik saavutada ainult siis, kui tehakse kiiresti uusi ja suuremaid investeeringuid maapiirkondade energiasüsteemi ümberkujundamisse.
2.29.
Tuul ei puhu alati, nii et reserv on vajalik.
Saastevaba vesinik võib pakkuda reservi, et rahuldada muutuvat elektrinõudlust, ning seda saab säilitada seni, kuni seda vajatakse.
(5)
Euroopa maapiirkondade parlamendi 21. seminari aruanne.