ET
C 484/18
Euroopa Liidu Teataja
20.12.2022
Järeldused vaktsineerimise kui ühe tõhusaima vahendi kohta haiguste ennetamiseks ja rahvatervise parandamiseks (2022/C 484/05)
Sissejuhatus
Vaktsineerimist peetakse üheks kõige tõhusamaks rahvatervise vahendiks, et nakkushaigusi ennetada ning leevendada nende kõige kahjulikumat mõju.
Vaktsineerimine ei ole oluline mitte ainult laste, vaid ka täiskasvanute jaoks kogu eluajal.
Vaktsiinid on olnud murranguline leiutis meditsiini ajaloos ja nende väljatöötamisel on olnud märkimisväärne mõju rahvatervisele.
Palju haigusi on vaktsineerimisega ennetatud, vähendades seeläbi tervishoiusüsteemide koormust ja hoides aastas ära hinnanguliselt 3,5–5 miljonit surmajuhtumit (1).
Rõuged on tänu vaktsineerimisele isegi likvideeritud.
Tänapäeval on vaktsineerimine siiski omaenda edukuse ohver.
Mõned inimesed ei ole enam teadlikud selliste nakkushaiguste mõjust, mida vaktsineerimiskavade tõttu enam ei esine ning seetõttu võivad paljud isegi kahelda vaktsineerimise tähtsuses.
Paljudes ELi piirkondades jääb vaktsineerituse määr soovitatud tasemest tunduvalt allapoole.
Sellises olukorras võivad nakkushaigused kergesti taas puhkeda.
Selle näiteks on leetrite epideemia, mis on viimastel aastatel puhkenud mitmes Euroopa riigis.
Viimastel aastakümnetel on vähenenud inimeste valmisolek saada vaktsiine, mis on ohutud, tõhusad, soovitatavad ja kättesaadavad .
Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) hindab, et vaktsiinikõhklus on üks kümnest maailma suurimast terviseohust.
Vaktsiinikõhklus varieerub sõltuvalt kontekstist, riigist ja asjaomase vaktsiini tüübist ning on seetõttu eriti keeruline probleem.
Ühtset sobivat lahendust ei ole ning vaja on püsivaid jõupingutusi, et parandada dialoogi kodanikega, mõista inimeste muresid ja töötada välja kohandatud vaktsineerimisstrateegiaid koos sihipäraste teavituskampaaniatega.
COVID-19 pandeemia on selle probleemi suurust ja ulatust veelgi rohkem esile toonud.
COVID-19 vaktsiinikõhklust mõjutasid oluliselt mitmesugused tegurid, mille hulgas on valdav olnud mure vaktsiini tajutava ohutuse ja tõhususe pärast.
Kuigi mõnes ELi liikmesriigis ei saavutatud COVID-19 vaktsineerimiskampaaniatega väga kõrget vaktsineerituse määra, olid tulemused mõnes Euroopa Liidu osas muljetavaldavad.
Positiivse poole pealt on pandeemia tõttu kiiresti välja töötatud ka mitmed olulised lahendused ja vahendid, mida saame juba praegu kasutada.
Olulisi edusamme on tehtud näiteks digitaliseerimise alal.
ELi tasandil on parandatud andmete kogumist ja vahetamist ning on loodud ELi digitaalne COVID-tõend, mis on oluline samm sellise ülemaailmse standardi loomisel, mis on osa rahvatervisemeetmetest, mis võetakse pandeemia leviku piiramiseks.
ELi strateegia COVID-19 vaktsiinide kohta, (2) millele järgnes tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutuse (HERA) käivitamine, on samuti suur samm edasi, et tagada meditsiiniliste vastumeetmete, näiteks vaktsiinide ja ravimite väljatöötamine, hankimine, ostmine ja levitamine ELi tasandil.
Veel üks sama oluline saavutus on Euroopa terviseliidu loomine, mille eesmärk on tugevdada peamiste asutuste kriisideks valmisolekut ja neile reageerimist.
(1) https://www.who.int/health-topics/vaccines-and-immunization#tab=tab_.
(2) COM(2020) 245 final.