SV
C 472/44
Europeiska unionens officiella tidning
12.12.2022
4.
Fjärde grunden: Åsidosättande, med avseende på kravet på att inte orsaka betydande skada, av artikel 17.1 d i förordning 2020/852 och av artikel 10.2 i förordning 1367/2006. 5.
Femte grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten.
(1)
(2) (3) (4)
Kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/2139 av den 4 juni 2021 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 genom fastställande av tekniska granskningskriterier för att avgöra under vilka villkor en ekonomisk verksamhet ska anses bidra väsentligt till begränsningen av eller anpassningen till klimatförändringarna och för att avgöra om den ekonomiska verksamheten inte orsakar någon betydande skada för något av de andra miljömålen (EUT L 442, 2021 s. 1).
Europeiska gemenskapens vägnar av konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (EUT L 124, 2005, s. 4).
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1367/2006 av den 6 september 2006 om tillämpning av bestämmelserna i Århuskonventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ (EUT L 264, 2006, . 13).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198, 2020, s. 13).
Talan väckt den 14 oktober 2022 – SE och SF mot rådet (Mål T-644/22) (2022/C 472/51) Rättegångsspråk: franska Parter Sökande: SE, SF (ombud: advokaterna S. Bonifassi, E. Fedorova, T. Bontinck, A. Guillerme och L. Burguin) Svarande: Europeiska unionens råd
Yrkanden Sökandena yrkar att tribunalen ska — ogiltigförklara förordning (EU) 2022/1273 (1), i den mån den ändrar artikel 9.2 i förordning (EU) 269/2014 (2) och ålägger sökandena en rapporteringsskyldighet, och — förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument Till stöd för sin talan åberopar sökandena fyra grunder. 1.
Genom den första grunden gör sökandena gällande att rådet överskred sin befogenhet i fråga om restriktiva åtgärder.
Sökandena är av uppfattningen att rapporteringsskyldigheten inte är nödvändig för att genomföra beslut 2014/145/Gusp (3) och att denna bestämmelse således inkräktar på medlemsstaternas befogenhet att genomföra restriktiva åtgärder.
Rådet har inte befogenhet att utforma och definiera en överträdelse av en rapporteringsskyldighet som inte utgör en restriktiv åtgärd, och inte heller att harmonisera sanktioner för att beivra en sådan överträdelse. 2.
Den andra grunden avser att rådet gjorde sig skyldigt till maktmissbruk, eftersom den rapporteringsskyldighet som införts inom en strikt tidsfrist, jämte medlemsstaternas skyldighet att beivra överträdelser av denna rapporterings­ skyldighet medelst sanktioner som bland annat består i konfiskering, antagits med ett enda, eller åtminstone ett avgörande syfte, nämligen att uppnå ett annat mål än det angivna. 3.
Den tredje grunden avser ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen, eftersom rapporteringsskyldigheten inte var nödvändig, och de konsekvenser som följer av en överträdelse av rapporteringsskyldigheten därmed är oproportionerlig i förhållande till de mål som eftersträvas genom förordningen.