SV
C 472/12
Europeiska unionens officiella tidning
12.12.2022
Domslut 1) Artikel 12.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation, i dess lydelse enligt Europa­ parlamentets och rådets direktiv 2009/136/EG av den 25 november 2009, jämförd med artikel 2 andra stycket f i samma direktiv och med artikel 95 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmänna dataskyddsförordningen) ska tolkas så, att för att personuppgifter avseende en telefonioperatörs abonnent ska få figurera i allmänt tillgängliga nummerupplys­ ningstjänster och abonnentförteckningar som offentliggörs av någon annan än denna operatör måste abonnenten lämna ett ”samtycke”, i den mening som avses i artikel 4 led 11 i allmänna dataskyddsförordningen, antingen till operatören eller till denna andra leverantör av abonnentförteckningar.
2) Artikel 17 i förordning 2016/679 ska tolkas så, att en abonnents begäran om att hans eller hennes personuppgifter ska tas bort ur allmänt tillgängliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster utgör ett utövande av ”rätten till radering” i den mening som avses i denna artikel.
3) Artiklarna 5.2 och 24 i förordning 2016/679 ska tolkas så, att en nationell tillsynsmyndighet kan kräva att en leverantör av abonnentförteckningar, i egenskap av personuppgiftsansvarig, ska vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att informera andra personuppgiftsansvariga – en operatör av telefonitjänster från vilken leverantören har erhållit abonnentens personuppgifter och övriga leverantörer av allmänt tillgängliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster till vilka leverantören i fråga själv har överfört dessa uppgifter – när abonnenten har återkallat sitt samtycke.
4) Artikel 17.2 i förordning 2016/679 ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att en nationell tillsynsmyndighet ålägger en leverantör av allmänt tillgängliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster, som av en telefonioperatörs abonnent har ombetts att inte längre offentliggöra abonnentens personuppgifter, att vidta ”rimliga åtgärder”, i den mening som avses i denna bestämmelse, för att informera sökmotorleverantörerna om denna begäran om radering av uppgifter.
(1)
EUT C 189, 17.5.2021.
Domstolens dom (femte avdelningen) av den 27 oktober 2022 (begäran om förhandsavgörande från Högsta domstolen – Finland) – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV mot MySoda Oy (Mål C-197/21) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Varumärkesrätt – Förordning (EU) 2017/1001 – Artikel 15.2 – Direktiv (EU) 2015/2436 – Artikel 15.2 – Konsumtion av de rättigheter som är knutna till ett varumärke – Flaskor innehållande koldioxid – Utsläppande på marknaden en medlemsstat av varumärkesinnehavaren – Återförsäljare som återfyller flaskorna och anbringar nya etiketter på – Invändning som framställts av varumärkesinnehavaren – Skälig grund för att motsätta sig fortsatt marknadsföring av varor på vilka varumärket anbringats) (2022/C 472/14) Rättegångsspråk: finska Hänskjutande domstol Högsta domstolen