SL
C 472/24
Uradni list Evropske unije
12.12.2022
je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero je, kadar je državljanu tretje države, ki nezakonito prebiva na ozemlju navedene države članice, do konca obravnavanja njegove prošnje za izdajo dovoljenja za prebivanje iz enega od razlogov iz te določbe priznana pravica do prebivanja, ker je ta prošnja dopustna, posledica priznanja te pravice implicitni preklic odločbe o vrnitvi, ki je bila pred tem sprejeta v zvezi s tem državljanom po zavrnitvi njegove prošnje za mednarodno zaščito.
(1)
UL C 158, 11.4.2022.
Sodba Sodišča (Veliki senat) z dne 28. oktobra 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – kazenski postopek zoper HF.
(Zadeva C-435/22 PPU) (1) (Predhodno odločanje – Nujni postopek predhodnega odločanja – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 50 – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Člen 54 – Načelo ne bis in idem – Sporazum o izročitvi med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike – Izročitev državljana tretje države Združenim državam na podlagi dvostranske pogodbe, ki jo je sklenila država članica – Državljan, ki je bil že pravnomočno obsojen za ista dejanja in je že v celoti prestal kazen v drugi državi članici) (2022/C 472/29) Jezik postopka: nemščina Predložitveno sodišče Oberlandesgericht München
Stranka v postopku v glavni stvari HF Ob udeležbi: Generalstaatsanwaltschaft München
Izrek Člen 54 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, ki je bila podpisana v Schengnu 19. junija 1990 in je začela veljati 26. marca 1995 in kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št.
610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013, v povezavi s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da: nasprotuje temu, da organi države članice državljana tretje države izročijo drugi tretji državi, če je bil na eni strani ta državljan pravnomočno obsojen v drugi državi članici za ista dejanja, kot so ta, na katerih temelji prošnja za izročitev, in je prestal izrečeno kazen ter če na drugi strani prošnja za izročitev temelji na dvostranski pogodbi o izročitvi, ki obseg načela ne bis in idem omejuje na sodbe, izdane v zaprošeni državi članici.
(1)
UL C 326, 29.8.2022.