SL
C 472/20
Uradni list Evropske unije
12.12.2022
Izrek Člen 2(2)(g) Uredbe (EU) št.
609/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, živilih za posebne zdravstvene namene in popolnih prehranskih nadomestkih za nadzor nad telesno težo ter razveljavitvi Direktive Sveta 92/52/EGS, direktiv Komisije 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES in 2006/141/ES, Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter uredb Komisije (ES) št.
41/2009 in (ES) št.
953/2009 in zlasti pojem „druge zdravstveno pogojene prehranske potrebe“ je treba razlagati tako, da je proizvod živilo za posebne medicinske namene, če zaradi bolezni obstajajo povečane ali posebne prehranske potrebe, ki naj bi jih živilo pokrivalo, tako da za tako opredelitev ne zadošča, da uživanje tega živila bolniku na splošno koristi, ker v njem vsebovane snovi zavirajo motnjo ali lajšajo njene simptome.
(1)
UL C 471, 22.11.2021.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 27. oktobra 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rayonen sad – Nesebar – Bolgarija) – „S. V.“
OOD/E. Ts. D. (Zadeva C-485/21) (1) (Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Člen 2(b) – Pojem „potrošnik“ – Člen 2(c) – Pojem „prodajalec ali ponudnik“ – Fizična oseba, ki je lastnik stanovanja v stavbi v etažni lastnini – Različne vrste pravnih razmerij v zvezi z upravljanjem in vzdrževanjem te stavbe – Različno obravnavanje, kar zadeva status potrošnika, ki se izvaja z zakonodajo države članice med etažnimi lastniki, ki so sklenili individualno pogodbo za upravljanje in vzdrževanje skupnih delov take stavbe, in tistimi, ki take pogodbe niso sklenili) (2022/C 472/23) Jezik postopka: bolgarščina Predložitveno sodišče Rayonen sad – Nesebar
Stranki v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: „S. V.“
OOD Tožena stranka: E. Ts. D.
Izrek Člen 1(1) in člen 2(b) in (c) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da: — je treba fizično osebo, ki je lastnik stanovanja v stavbi v etažni lastnini, šteti za „potrošnika“ v smislu te direktive, kadar z upravnikom sklene pogodbo za upravljanje in vzdrževanje skupnih delov te stavbe, če tega stanovanja ne uporablja za namene, ki spadajo izključno v okvir njene poslovne ali poklicne dejavnosti.
Na podlagi okoliščine, da del storitev, ki jih ta upravnik opravlja na podlagi te pogodbe, izhaja iz nujnosti spoštovanja posebnih zahtev na področju varnosti in prostorskega načrtovanja, ki so določene v nacionalni zakonodaji, navedene pogodbe ni mogoče izvzeti s področja uporabe navedene direktive;