SL
C 472/16
Uradni list Evropske unije
12.12.2022
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 20. oktobra 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bolgarija) – „Ekofrukt“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Veliko Tarnovo (Zadeva C-362/21) (1) (Predhodno odločanje – Notranji trg – Uredba (EU) št.
910/2014 – Člen 3, točka 12 – Pojem „kvalificirani elektronski podpis“ – Člen 25(1) – Člen 26 – Priloga I – Pravni učinki elektronskih podpisov – Zahteve za napredne elektronske podpise – Upravni akt, izdan v obliki elektronskega dokumenta, katerega elektronski podpis ne izpolnjuje zahtev za „kvalificirani elektronski podpis“ – Kumulativne zahteve – Posledice – Člen 3, točka 15 – Neobstoj „kvalificiranega potrdila za elektronski podpis“ – Vnos kvalificiranega elektronskega podpisa v potrdilo, ki ga je izdal ponudnik storitev zaupanja – Učinek – Imena imetnika elektronskega podpisa, ki so bila prečrkovana v latinico, namesto običajnega zapisa v cirilici) (2022/C 472/18) Jezik postopka: bolgarščina Predložitveno sodišče Administrativen sad Veliko Tarnovo
Stranki v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: „Ekofrukt“ EOOD Tožena stranka: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Veliko Tarnovo
Izrek 1.
Člen 25(1) Uredbe (EU) št.
910/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o elektronski identifikaciji in storitvah zaupanja za elektronske transakcije na notranjem trgu in o razveljavitvi Direktive 1999/93/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se upravni akt, ki je sestavljen v obliki elektronskega dokumenta, kadar je podpisan z elektronskim podpisom, ki ne izpolnjuje zahtev iz te uredbe, da bi ga bilo mogoče šteti za „kvalificirani elektronski podpis“ v smislu člena 3, točka 12, te uredbe, razglasi za ničen, pod pogojem, da se ničnost tega akta ne ugotovi zgolj zato, ker je ta podpis v elektronski obliki. 2.
Člen 3, točka 12, Uredbe št.
910/2014 je treba razlagati tako, da neobstoj „kvalificiranega potrdila za elektronski podpis“ v smislu člena 3, točka 15, te uredbe zadostuje za ugotovitev, da elektronski podpis ni „kvalificirani elektronski podpis“ v smislu tega člena 3, točka 12, pri čemer morebitna opredelitev tega podpisa kot „poklicnega elektronskega podpisa“ v zvezi s tem ni upoštevna. 3.
Uredbo št.
910/2014 je treba razlagati tako, da vnos elektronskega podpisa v potrdilo, ki ga je izdal ponudnik storitev zaupanja, ne zadostuje za to, da bi ta podpis izpolnjeval zahteve iz te uredbe, da bi se lahko štel za „kvalificirani elektronski podpis“ v smislu člena 3, točka 12, navedene uredbe.
Kadar se taka opredelitev izpodbija v okviru sodnega postopka, mora nacionalno sodišče preveriti, ali so izpolnjeni vsi kumulativni pogoji iz člena 3, točka 12, te uredbe, zaradi česar mora med drugim preveriti, ali so izpolnjeni pogoji iz člena 26 te uredbe in Priloge I k tej uredbi. 4.
Člen 3, točka 12, Uredbe št.
910/2014 in Prilogo I k tej uredbi je treba razlagati tako, da pri preverjanju skladnosti kvalificiranega elektronskega podpisa z zahtevami iz navedene priloge okoliščina, da so bila imena podpisnika, ki jih ta običajno piše v cirilici, prečrkovana v latinico, ne preprečuje tega, da se ta podpis šteje za „kvalificirani elektronski podpis“ v smislu tega člena 3, točka 12, če je enolično povezan s podpisnikom in je z njim mogoče identificirati podpisnika, kar mora preveriti nacionalno sodišče.
(1)
UL C 357, 6.9.2021.