12.12.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
C 472/7
3.
Článok 17 ods.
1 nariadenia č. 1215/2012 a článok 6 ods.
1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) sa majú vykladať v tom zmysle, že: pojem „podnikanie alebo povolanie“, respektíve pojem „predmet činnosti alebo výkon povolania“, zahŕňa nielen samostatnú zárobkovú činnosť, ale aj závislú činnosť zamestnanca.
Okrem toho dohoda uzavretá medzi zamestnancom a treťou osobou, ktorá nie je zamestnávateľom uvedeným v pracovnej zmluve a na základe ktorej je táto osoba priamo zodpovedná voči zamestnancovi za záväzky tohto zamestnávateľa vyplývajúce z pracovnej zmluvy, nepredstavuje – na účely uplatnenia týchto ustanovení – zmluvu uzavretú mimo a nezávisle od akejkoľvek činnosti podnikateľskej povahy alebo výkonu povolania, prípadne zmluvu, ktorá by nesúvisela s takouto činnosťou.
(1)
Ú. v.
EÚ C 44, 8.2.2021.
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin – Nemecko) – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH (Vec C-721/20) (1) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Železničná doprava – Článok 102 ZFEÚ – Zneužívanie dominantného postavenia – Smernica 2001/14/ES – Prístup k železničnej infraštruktúre – Článok 30 – Železničný regulačný orgán – Kontrola poplatkov za používanie infraštruktúry – Vnútroštátne súdy – Kontrola poplatkov z hľadiska práva hospodárskej súťaže – Rozdelenie právomocí medzi regulačným orgánom a vnútroštátnymi súdmi) (2022/C 472/08) Jazyk konania: nemčina Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Kammergericht Berlin
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom Žalobkyňa: DB Station & Service AG Žalovaná: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH
Výrok rozsudku Článok 30 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry a vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/58ES z 23. októbra 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že: nebráni tomu, aby vnútroštátne súdy na účely rozhodovania o žalobe o vrátenie poplatkov za infraštruktúru uplatňovali článok 102 ZFEÚ a súčasne vnútroštátne právo hospodárskej súťaže, avšak pod podmienkou, že príslušný regulačný orgán najprv rozhodol o zákonnosti dotknutých poplatkov.
V tomto rámci majú tieto súdy povinnosť lojálnej spolupráce, pričom sú povinné zohľadniť rozhodnutia, ktoré vyhlásil tento orgán ako podklad pre posúdenie, a odôvodniť svoje vlastné rozhodnutia s ohľadom na všetky skutočnosti uvedené v spisoch, ktoré im boli predložené.
(1)
Ú. v.
EÚ C 88, 15.3.2021.