C 472/32
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
12.12.2022
sau, dimpotrivă, c) în sensul că, pentru a se reține excluderea din sfera analizei caracterului abuziv al unei clauze contractuale prevăzută de articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE, este suficientă aplicarea regulii generale de drept civil conform căreia contractele se completează cu legea, în absența oricărei referiri sau a unei trimiteri concrete la norma juridică corespunzătoare din actul cu putere de lege respectiv?
Dispozițiile articolului 1 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că, în contextul regimului juridic special de protecție a drepturilor consumatorilor, este excesiv să se rețină obligația consumatorului de a cunoaște conținutul tuturor normelor juridice din actele cu putere de lege cu care se completează contractul, în absența unei informări prealabile a consumatorului de către profesionist în acest sens?
(1)
Directiva 93/13/CEE a Consiliului, din 5 aprilie 1993, privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993 L 95, p. 29, Ediţie specială, 15/vol.
2, p. 273).
Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 23 septembrie 2022 – Dublin 8 Residents Association/An Bord Pleanála, Republica Irlanda și Attorney General (Cauza C-613/22) (2022/C 472/36) Limba de procedură: engleza Instanța de trimitere High Court (Irlanda)
Părțile din procedura principală Reclamantă: Dublin 8 Residents Association Pârâți: An Bord Pleanála, Republica Irlanda și Attorney General Intervenient: DBTR-SCR1 Fund, un sub-fond al fondului de investiții de drept irlandez CWTC Multi-Family ICAV
Întrebările preliminare 1) Articolul 11 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/92/UE (1) coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale și/sau cu articolul 9 alineatele (2)-(4) din Convenția de la Aarhus, astfel cum a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2005/370/CE (2) a Consiliului, trebuie interpretat în sensul că este necesar să se considere că o ONG pentru protecția mediului care îndeplinește criteriul privind calitatea procesuală activă prevăzut de această dispoziție are capacitatea necesară pentru a exercita o cale de atac jurisdicțională în pofida existenței unei norme generale din dreptul intern al statului membru care exclude posibilitatea ca asociațiile de fapt fără personalitate juridică să introducă o acțiune în justiție?
2) În cazul în care articolul 11 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/92 coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale și/sau cu articolul 9 alineatele (2)-(4) din Convenția de la Aarhus, astfel cum a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului, nu ar trebui interpretat la modul general în sensul menționat în cadrul primei întrebări preliminare, acesta trebuie totuși interpretat în acest sens atunci când dreptul intern al statului membru în cauză recunoaște capacitatea de a exercita o cale de atac jurisdicțională ONG-urilor care îndeplinesc criteriul privind calitatea procesuală activă prevăzut la articolul 1 alineatul (2) litera (e) din directivă?
3) În cazul în care articolul 11 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/92 coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale și/sau cu articolul 9 alineatele (2)-(4) din Convenția de la Aarhus, astfel cum a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului, nu ar trebui interpretat la modul general în sensul menționat în cadrul primei întrebări preliminare, acesta trebuie totuși interpretat în acest sens atunci când dreptul intern și/sau procedurile adoptate de autoritatea competentă a statului membru în cauză permit unei ONG de protecție a mediului care în mod normal nu ar beneficia de capacitate în dreptul intern să participe totuși la faza administrativă a procedurii de autorizare a proiectelor?