RO
C 472/8
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
12.12.2022
Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 octombrie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag – Țările de Jos) – O.T. E./Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Cauza C-66/21) (1) (Trimitere preliminară – Controale la frontiere, dreptul de azil și imigrarea – Politica privind azilul – Permis de ședere eliberat resortisanților țărilor terțe care sunt victime ale traficului de persoane sau care au făcut obiectul unei facilitări a imigrației ilegale și care cooperează cu autoritățile competente – Directiva 2004/81/CE – Articolul 6 – Domeniu de aplicare – Resortisant al unei țări terțe care afirmă că a fost victima unei infracțiuni legate de traficul de ființe umane – Beneficiul perioadei de gândire prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din această directivă – Interdicția executării unei măsuri de îndepărtare – Noțiune – Domeniu de aplicare – Calculul acestei perioade de gândire – Regulamentul (UE) nr.
604/2013 – Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid – Transfer către statul membru responsabil de examinarea acestei cereri de protecție internațională) (2022/C 472/09) Limba de procedură: neerlandeza Instanța de trimitere Rechtbank Den Haag
Părțile din procedura principală Reclamant: O.T. E. Pârât: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
Dispozitivul 1) Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2004/81/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind permisul de ședere eliberat resortisanților țărilor terțe care sunt victime ale traficului de persoane sau care au făcut obiectul unei facilitări a imigrației ilegale și care cooperează cu autoritățile competente, trebuie interpretat în sensul că în sfera noțiunii de „măsură de îndepărtare” intră măsura prin care se efectuează transferul unui resortisant al unei țări terțe de pe teritoriul unui stat membru către cel al unui alt stat membru, în temeiul Regulamentului (UE) nr.
604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid.
2) Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2004/81 trebuie interpretat în sensul că se opune ca o decizie de transfer, adoptată în temeiul Regulamentului nr.
604/2013, al unui resortisant al unei țări terțe să fie executată în perioada de gândire garantată la alineatul (1) al acestui articol 6, însă nu se opune adoptării unei astfel de decizii și nici măsurilor pregătitoare pentru executarea ei, cu condiția ca aceste măsuri pregătitoare să nu priveze de efect util o asemenea perioadă de gândire, aspect a cărui verificare este de competența instanței trimitere.
(1)
JO C 163, 3.5.2021.